223 



man den nær. Spætterne sidde altid paalangs paa Gre- 

 nene, idet de stemme Halen imod og hage sig fast med 

 de skarpe Kløer; men Camposspællen seer man ligesaa 

 ofte eller oftere sidde som enhver anden Fugl paa tvers 

 af Grenene , ja den hopper endog lige saa hyppigt om 

 paa Jorden og søger sin Føde blandt de talrige Myrer 

 eller paa Termittuerne. Den er omtrent saa stor som en 

 Grønspætte; Ryggen er sortebrun med talrige hvide Tver- 

 striber, Hovedet og Struben kulsorte, Nakken og Halsen 

 derimod afslikkende orangegule. Kun det indre brasi- 

 lianske Camposland er dens Hjem, og den synes vidt ud- 

 bredt over dette, ialfald naaer den helt over til Paraguay. 

 Den samme Rolle, som denne Fugl spiller, udføres for- 

 øvrigt ogsaa af Fugle af en hel anden Familie og Orden, 

 nemlig af de til Træhakkerne (Anabatidæ) hørende Den- 

 drocolaptes-Arter. Paa Campostræerne ville nogle smaa 

 ensfarvet rødbrune Fugle tiltrække sig vor Opmærksom- 

 hed ved deres ganske spættelignende Skrig og Manerer; 

 navnlig løbe de ganske som Spætterne op ad Træstam- 

 merne, hamrende og undersøgende; deres Hale stemme de 

 paa samme Maade mod Træet, og Styrefjerene ere derfor 

 ligeledes altid afslidte i Spidsen. Det er ikke destomindre 

 en ganske anden Fugl, Dendrocolaptes bivittatus, 

 som vi have for os, hvad vi først ville opdage ved at se 

 det, rigtignok kiledannede, men jævnt krummede lange 

 Næb, Føddernes forskjellige Rygning o. s. v. 



Denne Fugl har en mærkelig Frænde i den for de 

 aabne Egne i det indre Brasilien særegne «Joao de 

 barroi), som vi derfor ogsaa strax ville omtale her, end- 

 skjøndt den sjeldnere findes byggende i de egentlige Cam- 

 pos; thi den knytter sig med Inderlighed og Ti'lidsfuldhed 

 især til Mennesket, og om hans Boliger opfører den ogsaa 



