229 



og herfra foretager den sig Jagtudflugter efter Mus, Græs- 

 hopper o. s. V. 



De aabne græsrige Egne maa knytte visse paa Jorden 

 levende Fugleformer til sig, soin ikke kunne trives mel- 

 lem Skovenes Huske og Slyngplanter, og det er ogsaa 

 blandt saadanne, at vi træffe nogle af Camposlandets ejen- 

 dommeligste Dyr. Vore Agerhøns ere i Brasilien erstat- 

 tede af de for Syd- Amerika særegne haleløse Tinamu'er 

 (Crypturus- Arter) eller, som de i Landets Sprog hedde, 

 »Nhambu«. Det er hønseagtige Fugle,* med fyldige af- 

 rundede Former, omtrent af en Agerhønes Størrelse; 

 »Nhambu-aeu« eller »den store Nhambu«, der er en Skov- 

 fugl, bliver endog en Del større. Farverne ere som hos 

 Agerhønsene; Grundfarven er Brunt eller Graat, der ved 

 Sort eller Hvidt gjøres mere eller mindre broget; især ere 

 Laarene smukt tegnede. Næbet, der er længere og sva- 

 gere end hos de egentlige Høns, er lysrødt, og Benene 

 ere lyst kjødfarvede. Hvad der giver Fuglene en noget 

 buttet og afrundet Form er dels Vingernes Korthed, dels 

 den næsten fuldstændige Mangel af Halens Styrefjer; Dæk- 

 fjerene ere oftest længere end disse og give derved under- 

 tiden Fuglen en Art falsk opadstaaende lille Hale. Man 

 træffer dem ikke sjeldent i Campos, saavel de træbevoxede 

 som de ganske nøgne, hvor de løbe om mellem det høje 

 Græs og dukke sig . og det med en saadan Hurtighed og 

 Behændighed, at inden man faaer Bøssen klar til Skud, 

 efter at man har faaet Øje paa en, er den allerede for- 

 svunden og kommer maaske tilsyne i en Retning, hvor 

 man mindst anede det. De flyve sjeldenl , og kun naar 

 man skræmmer dem op; da hæve de sig pludselig og flyve 

 i faa Fods Højde og med stærkt larmende, summende Vinge- 

 slag. I kortere eller længere Afstand kaste de sig atter 



