231 



Markerne , kaldes endog af Landets Beboere »Murici 

 d'Ema«, fordi dens gule Bær især ere den en yndet Spise. 

 \ Foraarsmaanederne, Juli og August, hører man ofte paa 

 Campos en ganske mærkelig hul og dyb Ikummen; man 

 kan ikke sige sig, hvorfra den mystiske Lyd kommer; ofte 

 troer man at høre den i ganske kort, endog kun faa 

 Skridts Afstand, men man gaaer forgjæves derefter, thi 

 i Virkeligheden er dens Udgangspunkt maaske en halv 

 Fjerdingvej borte ; det er Strudsens Parringssang. Efter 

 Azara skal det alene være Hannen, der udstøder disse Lyde, 

 -som han ligner ved Brølet af en Oxe , og ogsaa Prinds 

 Maxim il ian taler om dens dybt brummende Stemme; men 

 Andre ere af den Mening, at Lyden frembringes af Fuglen 

 A^ed Basken med Vingerne. Hannen skal hjælpe Hunnen 

 med at danne Reden, en flad Fordybning i Jorden, og 

 heri lægges Ægene i September Maaned, efter hvad Prinds 

 Maxi mil ian angiver; jeg har dog seet friske Æg allerede 

 i de sidste Dage af Juli. Azara fortæller, at Hunnen i 

 tam Tilstand lægger et Æg hver tredie Dag, og heraf for- 

 klarer han da den Omstændighed, at flere Hunner gjerne 

 forene sig og lægge i samme Rede, hvis Æg da blive 

 omtrent af samme Datum. Hvis ikke dette skete, vilde 

 de første Æg være fordærvede , før de sidste lagdes. 

 Hannerne skulle da overtage Udrugningen af Redens tal- 

 rige Æg; disse ere nemlig ikke færre end fra 20 til 50, 

 ja man vil have fundet Reder med henved 80 Æg. Han- 

 nen skal i Rugetiden være meget modig, endog farlig 

 -al komme nær. Ægene findes ligeledes ofte spredte en- 

 keltvis omkring paa Campos. Det ansees for en stor 

 Vinding at finde en Ema-Rede; thi de store hvide Æg, 

 der med 5 Tommers Længde have omtrent 3 Tommers 

 Tvermaal, gjælde for hvert at være i Værdi ligt et Dusin 



