235 



højtlydende, at den høres i næslen Fjerdingvejs Afstande; 

 og det er ikke blot i Kegntiden, at man hører den, men 

 selv i Tørliden i Middagstimernes Rolighed er den en 

 af de faa Lyde, der naa til Øret, og som man netop 

 derfor kommer til at holde af, fordi den giver En den 

 Følelse, at man dog ikke er ganske alene i de næsten 

 dødsstille (^ampos. Undertiden føres Samtalen overordent- 

 lig livlig; del er rimeligvis, naar et eller andet Hytte er 

 fundet. Dens Føde bestaaer i Insekter, især Græshopper 

 og Myrer, og i Slanger; den skal være en af Campos- 

 landets første Slangerensere, og af den Grund er den 

 ogsaa fredet, og Jagten paa den forbudt. Brasilianerne 

 fortælle, al det skal være et højst mærkeligt Syn at se 

 Seriemaen angribe Slanger; idet den nemlig holder Byttet 

 fast med Foden, hvis ene Taa bærer en stærk Rovklo, skal 

 den strække sin Vinge frem som et Skjold, hvormed den 

 afparerer alle imod den rettede Hug, og samtidig søger 

 den, under kuriøse Fagter, at komme til at hugge Slangen 

 i Hovedet. Brasilianerne holde ofte Seriemaen tam paa 

 deres Gaarde, netop for at holde Gaard og Have frie 

 for Slanger; thi den lader sig meget let tæmme, og af 

 sig selv overtager den da Opsynet med Hønsegaarden og 

 forsvarer modigt Hønsene mod Hunde, Rovfugle og desl. 

 Seriemaen bygger sin Rede i de lave Campostræer; 

 man seer den ikke saa sjeldent i disse, i en til to 

 Mands Højde over Jorden. Den er dannet af Grene, 

 næsten som en Rovfuglerede, omtrent 1 — IJ Fod i Tver- 

 maal, temmelig flad og i det Højeste udforet med lidt 

 Græs, Jorddele o. desl. Prinds Maximilian fortæller, at 

 Hannerne i Parringstiden kæmpe heftigt om Hunnerne, og 

 at han saa dem forfølge hverandre med vidt opspærret 

 Gab. Parringstiden falder omtrent i August; i Oktober og 



