243 



Majsplantningerne anrette de undertiden betydelig Skade, 

 idet de gaa fra Hul til Hul og opgrave og fortære de 

 nedlagte Maiskorn, saasnart de ved Spiringen ere blevne 

 noget blødgjorte, saavelsom ogsaa de melrige Knold- 

 væxter, som Brasilianerne dyrke. Brasilianerne beskylde 

 dem for at efterstræbe Aadsler og ogsaa Menneske-Lig*), 

 og de paastaa, at de skulle grave sig ind i Kirkerne, 

 hvor paa de fleste Steder i Brasilien alle Ligene blive 

 begravede; af denne Grund søger man gjerne at faa 

 Grundstenene til Kirkernes Ydermure lagte saa dybt ned, 

 at Tatuerne ikke kunne komme ind. Ogsaa friskt Kjød 

 kunne de fortære; men de bearbejde det først saa kraftigt 

 med Kløerne paa Forbenene, at det i utrolig kort Tid 

 bliver forvandlet til smaa Stumper og Stykker, som de da 

 let kunne faa Bugt med. 



De fleste Gumlere føde kun en enkelt Unge, saaledes 

 Dovendyrene og Myreslugerne; Bæltedyrene ere mere frugt- 

 bare, idet de ikke sjeldent have 6 — 8 Unger, som de føde 

 i September eller Oktober Maaned. 



Af Charakter ere Bæltedyrene saa sløve og dorske, 

 at de maaske kun overgaaes af Dovendyrene og visse 

 Gnaverpindsvin; Linné kaldte ogsaa hele Gumlerordenen 

 »Bruta«. Det haarde ubevægelige Pantser, der endog 

 dækker Hoved og Kinder og forhindrer ethvert Minespil eller 

 Ansigtstræk, der kunde røbe Vrede, Glæde eller lignende 

 Sindsstemninger, giver dem et koldt og dødt Physiognomi; 

 til højere aandelige Evner mærkes intet Spor, og ingen 

 Stemme høres fra dem, undtagen en svag, vredladen 

 Knurren, naar man griber dem eller forskrækker dem, 



") For Paraguays Vedkommende fortæller Az ara det Samme, navnlig 

 beskylder han Kæmpetatuen, »le Tatou géant% for at være 

 Aadselæder. 



16* 



