246 



somme dumme Dyr; naar de paa Jorden ville undfly en 

 Forfølger, skeer dette i en Art komisk Gallop, men plumpt 

 og langsomt. Den mindre Art er et ganske uskyldigt lille 

 Dyr, af hvis Kløer man ikke behøver at frygte meget; 

 men anderledes forholder det sig med den større, thi 

 den er umaadelig stærk, og dens spidse Kløer ere farlige 

 Vaaben. Man har endog fundet Jaguaren og Myrebjørnen 

 liggende døde Side om Side og gjensidig omfavnende 

 hinanden. Er det en Hun med Unger, man har med at 

 gjøre, da er den især farlig og vover endog at angribe. 

 Ellers venter Tamanduaen sin Fjende, siddende paa Bag- 

 benene og beredt til at favne ham med de fremstrakte 

 Kløer, og i denne Stilling skulle de i Nattens Mørke ofte 

 være blevne antagne for Mennesker. 



Ogsaa disse Dyr dræbes uden Skaansel af Brasilia- 

 nerne, uagtet de ingen anden Brug gjøre af dem end i 

 det Højeste anvende Skindet. Det er mig ikke bekjendt, at 

 man i Brasilien spiser Kjødet, hvorfra den stramme Lugt, 

 der er ved Dyrene, maaske afskrækker. 



Fra de termitmyrdende Myreslugere vende vi os nu 

 til de egentlige Rovdyr, og ogsaa her fmde vi flere for 

 de indre Camposegne ejendommelige, som kun leve i 

 selve Campos. Af de mange i Brasilien forekommende 

 Kattearter træffer man sjeldent nogen i Campos, om de 

 end ere talrige i Sertongens Skove, hvor den større Mængde 

 Vildt og de talrige Skjulesteder lokke dem hen. Jaguaren 

 t. Ex. jager kun i Skovene, især i dem, der ligge ved 

 Flodbredderne. Der huse ogsaa Brasiliens to Maarformer, 

 (Gulo eller Galictis barbara og vittata), skjøndt jeg en enkelt 

 Gang har seet den første jage i en Cerrado, der stødte 

 op til en Skov. Men til vor gamle Bekjendt fra Hjemmet, 

 Ræven, træffe vi i selve Campos en Broder. Brasilien har 



