248 



disse Insekter sværmede; den drak gjerne Mælk, men 

 rørte ei ved nogen Slags vegetabilsk Kost, ikkun Sukker 

 slikkede den med Velbehag. Efter kort Tids Forløb antog 

 den alle Egenskaber af en Hushund; den tog venlig og 

 spøgende mod Hvide og velklædte Personer, men saa 

 skjævt til Negere og sletklædte. Dens Venlighed og For- 

 trolighed forsvandt imidlertid pludselig, saasnart den havde 

 faaet et Rov, og Rovdyret stak da frem; den bevogtede 

 sit Bytte bidsk og knurrende og tillod Ingen at nærme 

 sig. En Dag bragte man mig en gammel Han-Brølabe, 

 som Jægeren lagde fra sig paa Gaden udenfor Huset. 

 Min Shakal fik den snart opdaget, kastede sig med Ra- 

 seri over den, slikkede Blodet af Saaret og værgede om 

 den med en saadan Bidskhed, at ingen af de sammen- 

 stimlede Personer vovede at frarive den Byttet, trods mine 

 Opfordringer. Tilsidst lykkedes det, ved at give til Priis 

 en Hat, som den udøvede sit Raseri paa, at tilvende sig 

 Brølaben, men saasnart den bemærkede Savnet af denne, 

 styrtede den med en saadan Forbittrelse ind paa den tæt- 

 teste Hob af de sammenstimlede Tilskuere, at disse løbe 

 derfra, og det var et høist pudserligt Syn at se det lille 

 Dyr, af Størrelse som en Kat, forfølge i stærkeste Løb en 

 Flok af Voxne, Drenge og Børn, der støjende og leende 

 løb ned ad Gaden«. 



I^a de aabne Sletter i det Indre lever ogsaa den 

 mindre Art (Ganis fulvicaudus), der er hvidgraa med 

 isabelgul Bug og ræverød Hale. 



Et interessant Campospattedyr er Camposulven (Ga- 

 nis jubatus), Brasilianernes »Lobo«. Den europæiske 

 Ulv hører fortrinsvis hjemme i Skovene, og kun hvor der 

 findes vidtstrakte sammenhængende Skove trives den vel 

 og forekommer i Mængde; men det tilsvarende Dyr i 



