249 



den brasilianske Dyreverden skyer derimod Skovene, og 

 førsl Vest for EspiuhaQO-Ujergene, paa Cainpos, begynder 

 dens Hjem, og derfra er den udbredt over hele det Indre 

 Syd- Amerika; i Paraguay er deu imidlertid saa sjeiden, at 

 f. Ex. Uengger*) aldrig selv har seet den. Den giver ikke 



"j Rengger og Azara ere Navnene paa to mærkelige Mænd, som 

 jeg oftere har havt Lejlighed til at nævne, og som det turde 

 være passende nærmere at gjøre opmærksom paa. Begge disse 

 to Naturforskere have gjort sig i høj Grad fortjente ved deres 

 Undersøgelser over Syd-Amerikas og særligt Paraguays Dyrever- 

 den og Naturforhold overhovedet, saaledes at der maaske ikke 

 gives noget andet tropisk eller subtropisk Land, hvis Dyreliv er 

 saa godt kjendt som Paraguays. Don Feliz de Azara sendtes 

 i Aaret 1789 af den spanske Regjering over til Amerika for at 

 regulere Grændsen mellem de spanske Besiddelser og Brasilien. 

 Men da den portugisiske Regjering lagde ham saa mange Hin- 

 dringer i Vejen, at der ofte gik flere Aar hen, i hvilke der Intet 

 kunde blive foretaget, benyttede Azara denne Fritid dels til at 

 optage Kort over Landet, fornemmelig over Entre-Rios og Para- 

 guay, og dels til at studere Landets Natur. Skjøndt han ikke 

 tidligere havde givet sig af med zoologiske Studier, leverede han 

 dog nogle ganske udmærkede Undersøgelser over Paraguays 

 Pattedyr- og Fugleverden, som endnu kunne gjælde for Møn- 

 stre med Hensyn til Beskrivelser og lagUagelser. Den eneste 

 zoologiske Haandbog, som han endelig tilsidst kom til at be- 

 nytte, var Buffons Naturhistorie. — Den anden ovenfor nævnte 

 Naturforsker Rengger var derimod en tydsk Læge. der i sex 

 Aar opholdt sig i Paraguay, tildels mod sin Villie, og fra Asun- 

 cion af gjennemrejste Landet i alle Retninger med zoologiske 

 Undersøgelser for Øje. Han besøgte de mest øde og afsides Egne 

 og boede i de mennesketomme Urskove, ene og alene for at 

 blive bekjendt med Dyrenes Færden og Levevis, og i sin Bopæl 

 havde han et helt Menageri; derfor har han ogsaa kunnet give 

 saa mange interessante Iagttagelser af deres Sæder, Charakter, 

 Aldersforandringer o. s. v., som næppe nogen Anden. Men me- 

 dens han af Private, der yndede de samme Studier som han, 

 blev understøttet paa alle mulige Maader, lagde paa den anden 

 Side Dr. Francia's bekjendte Mistro ham saa mange Hindringer 

 i Vejen, at hans Studier væsentlig lede derved. Hans Udflugter 

 maatte indrettes efter Diktatorens Befalinger eller Forbud, han maatte 

 paa dem kun føre Folk med sig af den laveste, mest udannede 

 Klasse; han fandt ingen Lejlighed til at sende sine Samlinger til 



