262 



og dog er paa begge Steder Luften »meget fugtig« o: 

 fuldkommen mæltet; den ringeste paafølgende Afkjøling 

 vil give Nedslag paa begge Steder, rigtignok i meget ulige 

 Grad, idet der ved Ækvator vil komme et tropisk Skybrud, 

 ved Polerne derimod kun nogle Minutters Sne. 



Efter at vi saaledes i Almindelighed have undersøgt 

 Solvarmens Indflydelse paa Land, Hav og Luft, skulle vi 

 nu see, hvorledes disse Resultater, kombinerede med So- 

 lens Gang mellem Vendekredsene og Fastlandets forskjel- 

 lige Former og Fordeling paa Jorden, kunne give os Midler 

 ihænde til at forstaae dennes meteorologiske Forhold. 



Under den paafølgene Udvikling maa jeg imidlertid 

 saa vidt muligt indskrænke mig til den nordlige Halvkugle, 

 ligesom jeg ogsaa der nærmest vil holde mig Europa's 

 Vejrforhold for Øje. Det bliver da fornemmelig Luft- 

 strømmene eller Vindforholdene, som vi skulle beskjæftige 

 os med. 



Hvor Solen virker med sin største Kraft paa Landet 

 eller Havet, vil Luften over disse stærkt opvarmes, den 

 vil udvide sig, blive lettere og stige tilvejrs; derved op- 

 staaer nødvendigvis en Tilsugning for neden af Luft fra 

 de omliggende mindre opvarmede Egne. Den opvarmede 

 Luft, der er stegen tilvejrs, kan imidlertid ikke ophobe 

 sig foroven, hvilket vilde vise sig ved en meget høj 

 Barometerstand, medens man netop har det Modsatte, et 

 Minimum; den maa flyde ud til Siden og søger naturlig 

 som en Erstatning hen til det Sted, hvorfra Luften er 

 suget bort. Der opstaaer saaledes et Kredsløb af Luften 

 i lodret Retning, og heri findes Forklaringen af hele Jor- 

 dens Vindsystem: Solen bevirker direkte en Aspi- 

 rations(Sugnings)vind og indirekte en Kompensa- 

 tion s (Erstatnings) v i n d. 



