264 



Himalaya som S. V. Vind eller S. V. Monsun, hvorimod 

 om Vinteren det normale Forhold igjen indtræder, og N. O. 

 Passaten atter gjenvinder sit Terrain. Lignende Uregel- 

 mæssigheder, dog i mindre Grad, bevirkes ogsaa ved Au- 

 straliens Fastland, hvor i vor Vinter en intensiv Hede 

 udvikler sig, der trækker den nordlige Halvkugles N. O. 

 Passat over Ækvator som en N. V. Monsun; samt paa 

 fiere andre Steder, f. Ex. Guinea og Brasilien*). 



Monsuner kalder man i det Hele taget alle Uregel- 

 mæssigheder i de stadige Passatvinde, bevirkede efter 

 Aarstiderne ved Kysternes Beskaffenhed og Fastlandenes 

 Sugning, Forhold, som i det Store og med Hensyn til 

 Aaret nærmest svare til Døgnets skiftende Land- og Sø- 

 briser ved Havels Kyster. 



Gaae vi mod Nord fra det stille Belte, komme vi ind 

 i den stadige N. O. Passat, hvis Sydgrændse naturligvis 

 rykker frem og tilbage med Beltet, altsaa med Solen. 

 Ovenover Passaten og i stik modsat Retning blæser Anti- 

 passaten, indtil den ved omtrent 30*^ N. Br. stiger ned til 

 Jordens Overflade og senere flyder ved Siden af Passaten 

 op imod Polen. Det stadige Passatbelte har altsaa en 

 Nordgrændse, udenfor hvilken der findes to modsatte Vinde, 

 en S. V. og en N. O., der flyde jævnsides og afvexlende 

 trænge hinanden til Siden, altsaa frembringe et Belte (den 

 tempererede Zone) med uregelmæssig afvexlende Vinde. 



Saaledes betragter Dove disse Forhold, for ham er altsaa S. V. 

 Monsunen den virkelige S. O. Passat, og den opadstigende Strtjm 

 i Asiens Indre en kontinuerlig Fortsættelse af det stille Belte fra 

 Afrika over Arabien og Persien til ørkenen Kobi. Hans Betragt- 

 ning støttes meget ved den lave Barometerstand i Asien om 

 Sommeren , Vindenes østlige Retning i Europa til samme Tid og 

 flere andre Omstændigheder. 



