290 



Chemi , var Iagttagelsen af de forskjellige Legemers 

 Sammensætning ; men hermed beskjæftigede man sig 

 saagodlsom slet ikke i Oldtiden. Grækerne og Romerne 

 søgte saagodtsom ikke at lære Legemernes chemiske Sam- 

 mensætning eller Egenskaber at kjende, men lagde meget 

 større Vægt paa deres forskjellige physiske Egenskaber, 

 paa de forskjellige Tilstande , hvori Legemerne kunde 

 forefindes. For at lære disse at kjende behøver man 

 ikke at gjøre det Legeme, som undersøges, til noget 

 Andet end det, som det hidtil har været. At Glasset er 

 gjennemsigtigt, Blyet ikke, at Jernet kan blive magnetisk 

 og Ravet elektrisk , at Zinnober ved Opvarmning bliver 

 mørkt og ved Afkjøling alter sort, eller at lis ved at 

 smeltes bliver til Vand, og dette atter ved Ophedning til 

 Vanddampe, og at disse omvendt ved Afkjøling kunne 

 blive først til Vand og derpaa til lis, — Alt dette er 

 physiske Egenskaber ved disse Legemer, hvorved deres 

 Grundcharakteer, deres Sammensætning ikke forandres. 

 Dette maa derimod nødvendigviis finde Sted, naar man 

 vil lære deres chemiske Egenskaber og deres chemiske 

 Forhold at kjende, naar man vil undersøge, af hvilke for- 

 skjellige Stoffer og i hvilket Forhold af disse Stoffer et 

 tilsyneladende eensartet Legeme er sammensat , hvilke 

 Stoffer der kan frembringes af det eller omvendt ved 

 deres Forening kunne frembringe det. Denne Bestem- 

 melse kan kun skee derved, at det undersøgte Legeme 

 ophører at være det, som det hidtil har været. INaar 

 Saltvandet ved Opvarmning viser sig at være sammensat 

 af liogsalt og Vand, saa ophører det at være Saltvand; 

 thi Vandet gaaer bort, og kun Saltet bliver tilbage paa 

 Panden; naar Voxet viser sin chemiske Egenskab at være 

 brændbart, saa smelter det og ophører at være Vox; 



