292 



idet de kaldte det ene mørkt, det andet lyst Bly. Selv om 

 de iagttoge, at en eller anden physisk Egenskab, f. Ex. 

 Farven af et Metal, forandredes ved et tilsat Stof, saa 

 tænkte de ikke paa, at dets Sammensætning ogsaa herved 

 maatte blive forandret, og det faldt dem slet ikke ind at 

 opstille noget Spørgsmaal om , hvorpaa Forbrændingen, 

 Metallernes Forandring ved Ilden eller Kalkens caustiske 

 Egenskaber beroe. De lignede i denne Henseende Nu- 

 tidens uciviliserede Folkeslag; selve de chemiske Facta 

 kjendte de vel, men de gjorde end ikke det svageste 

 Forsøg paa at lære Aarsagen til disse Facta, det for dem 

 Tilgrundliggende og Almeengyldige, at kjende. Denne 

 Mangel var den nødvendige Følge af deres hele viden- 

 skabelige Forskningsmethode. De stræbte nemlig altid 

 efter strax fra Begyndelsen af at opstille et almindeligt 

 Princip, hvorfra alle de enkelte Fremtoninger kunde for- 

 udsiges og forklares ved logiske Følgeslutninger. De 

 samlede nok Iagttagelser og Erfaringer, men de kunde 

 ikke komme til at trænge ind i Chemien, fordi denne i 

 det Væsentlige er en Erfaringsvidenskab, som forudsætter 

 Foretagelse af Forsøg , det vil sige Frembringelse og 

 Forandring af de Omstændigheder, under hvilke en eller 

 anden Gjenstaud viser sig, og Experimentalkunsten var 

 saagodtsom ubekjendt baade hos Grækerne og hos Romerne. 

 Maaskee have Ægypterne i denne Henseende været 

 videre udviklede , og muligviis have ganske enkelte 

 Grækere ogsaa anstillet Forsøg; men det er da skeet saa 

 enkeltviis og tillige saa hemmelighedsfuldt, at det ikke 

 har kunnet have nogensomhelst Indflydelse paa hele denne 

 Tidsalders Videnskabelighed. 



Men gaae vi et Par Aarhundreder fremad, saa see 

 vi Kunsten at experimente optræde og samtidig dermed 



