293 



Bestræbelsen efter at finde den chemiske Sammensætning 

 af idetmindste nogle Legemer. Dette skete rigtignok ikke 

 for at dyrke nogen Videnskab, men det skete kun for ved 

 Hjælp af denne Kundskab at kunne opnaae at forandre 

 uædle Metaller til ædle, til Guld og Sølv. Det var altsaa 

 Alchemien, som blev Anledning til selve Chemiens Ud- 

 dannelse, og dette Gjøglebillede, som gjorde sine Dyrkere 

 enten til Bedragere eller til Bedragne, som foregjøglede 

 dem umaadelige Rigdomme og uendelig langt Liv, og 

 som endte med at bringe dem ned i materiel og moralsk 

 Elendighed og paaføre dem de meest vanærende Straffe, 

 dette Gjøglebillede har altsaa dog medført sin store Nytte. 

 Chemien, dyrket udelukkende i den Retning, som senere 

 mere almindelig kaldtes og endnu benævnes Alchemi, 

 begyndte i det 4de Aarh. og udvikledes mere og mere i 

 over 1000 Aar; men vor Kjendskab dertil er kun mangel- 

 fuld, og lange Mellemperioder kjende vi saagodtsom slet 

 ikke. Vi vide kun, at man allerede i det 4de Aarh. i 

 Ægypten beskjæftigede sig med Forsøg paa at forvandle 

 uædle Metaller til Guld og Sølv, og at de Lande, som 

 dengang stode i videnskabelig Vexelvirkning med Ægypten, 

 kjendte denne Beskjæftigelse. Derpaa finde vi Alchemien, 

 og det med meget større chemiske Kundskaber, dyrket 

 af Araberne fra det 8de til det Ilte Aarhundrede baade 

 i Østerlandene, i det nordlige Afrika og i Spanien. Naar 

 eller hvorledes de chemiske Kundskaber ere blevne ud- 

 videde, og hvorledes Alchemien kom til Araberne, vide 

 vi slet ikke, ligesaalidt som vi have nogensomhelst sikker 

 Oplysning om, hvorledes den derefter fra det 13de Aarh. 

 af skaffede sig Indpas i de christelige Vestenlande, i 

 Spanien, Frankrig, Italien, Tydskland og England. 



