305 



ere blevne forplantningsdygtige, bore de sig igjen ud af 

 Insektets Hud — hvilket vistnok altid vil medføre dettes 

 Død — og opholde sig nu forresten i Vandet, hvor de 

 parre sig og lægge deres Æg i Form af Spiralsnore. Af 

 de mindre (1-5'' lange) hvidlige Mermis- Arter , hvis 

 Unger ikke ere bevæbnede paa den omtalte IMaade, men 

 som dog tilbringe den større Deel af deres Liv i Insekter 

 ligesom Gordierne, uagtet de forlade dem noget tidligere, 

 og senere leve, parre sig og lægge Æg i Jorden, har 

 Forf. iagttaget M. albicans i Bier, men mærkelig nok 

 ligeledes kun hos Hanbier. »I August 1856 opstod der 

 blandt Dronerne i mine Bistokke i Podolsk en sand 

 Epidemi, foranlediget af denne Indvoldsorm. Efterat 

 de i nogle Dage havde lidt af en paafaldende Dovenskab 

 og Svækkelse og ikke villet forlade Staderne, end ikke i 

 de smukkeste og varmeste Dage, fandt jeg en Dag flere 

 Droner liggende ganske matte eller døde omkring Staderne; 

 de vare ikke med Magt kastede ud af Arbeidsbierne, saa- 

 ledes som det skeer om Efteraaret; i dette Aar var 

 Honninghøsten netop meget god, og Dronerne fik ellers 

 Lov til at blive i Stadet indtil i September. Ved at knuse 

 en af Dronerne fandt jeg i dens Legeme en 3" 5'" lang 

 IVI^rmis. 3 Dage senere laae der paa Jorden omkring 

 Staderne en Mængde Mermiter, som rodede om i San- 

 det, hvormed Jorden var bestrøet, og (rimeligviis) vare 

 krøbne ud af Dronerne. Denne »Ormesyge« varede ialt i 

 15 Dage, hvorpaa Bierne selv begyndte at kaste Dronerne 

 ud. Desværre forsømte jeg at offre dette mærkelige Til- 

 fælde en større Opmærksomhed og navnlig at undersøge, 

 om ikke ogsaa Arbeidsbierne havde Mermiter i sig; de 

 syntes iøvrigt at være muntre og sunde.« — I begge 

 Tilfælde var det altsaa Han bierne, som vare befængte 



Tredie Række. V. 20 



