311 



men Bierne ere uafbrudt, Dag og Nat, beskjæftigede med 

 at udlufte Stadet (ved at vifte med Vingerne) for at drive 

 den forpestede Luft ud af Stadet, samt med at udbide 

 de Celler, der indeholde indtørret Yngel. Udbreder Syg- 

 dommen sig endnu mere, standser al Virksomhed, og 

 Bierne opholde sig kun i den Deel af Stadet, der ikke 

 indeholder Yngel. Er dette Udviklingstrin af Sygdommen 

 allerede indtraadt om Foraaret eller Forsommeren, hænder 

 det ofte, at Bisværmen vandror ud og søger sig en ny 

 Bolig; men dette redder den ikke, saasnart den nye Yngel 

 er ved at forpupe sig, indfinder Sygdommen sig paany. 

 I de levende Bilarver, hvis Celler endnu ikke have 

 faaet Laag, er det let at overbevise sig, om der er Flue- 

 larver eller ikke; man klipper Eiovedet af og trykker for- 

 sigtig Indholdet ud og \'il da finde Æget eller Larven 

 ^eri, især hvis man har valgt saadanne Larver, paa hvis 

 Hud man ved Lupens Hjælp har opdaget et fiint År mel- 

 lem to Ringe. Bilarven gaaer først i Forraadnelse, efter 

 at Fluelarven har forladt den; de første Dage derefter er 

 den endnu ganske frisk, og man seer kun en fiin Aabning 

 paa dens Bagende , hvorigjennem Snylteren har fjernet 

 sig. Den næste Dag er Huden bleven guul omkring 

 Saaret; paa den tredie har Pletten bredt sig til den 4de Ring, 

 paa den fjerde til den 7de, og de bageste Kropringe have 

 allerede opløst sig til den seige, slimede Vædske; den 

 femte Dag er Larven heelt bruun og halvt opløst, og den 

 3jette Dag er hele Larven forvandlet til den oftere be- 

 skrevne Masse, og kun Huden bleven tilbage; efter en 10 

 Dages Forløb er det hele tørret ind til en haard, mørke- 

 bruun Masse, der omtrent fylder en Trediedeel af Cellen. 

 Saaledes udvikler Sygdommen sig , naar den hidrører 

 umiddelbart fra hiin snvltende Fluelarve. Men Største- 



