314 



røde Pletter ned ad Bagkroppen), hvis sorte Larve*) har 

 den Skik at bore sig ind i den bløde Hud mellem Biens 

 Kropringe, hvilket — i det mindste naar Bierne angribes 

 af flere paa een Gang — har til Følge, at Bierne døe un- 

 der heftige Smerter og Krampetrækninger. I visse Aar 

 vrimle de paa Bierne, og man seer de døde Bier ligge i 

 hundrede- eller tusindeviis omkring Bistaderne. En Bi- 

 avler mistede et Aar 9 Dronninger og Halvdelen af sine 

 Arbeidsbier (c. 170,000 Stkr.) paa denne Maade, og Dr. 

 A. antager, at Størstedelen af den saakaldte »Bigalskab« 

 hidrører derfra, uagtet man har søgt Grunden til denne 

 Sygdom paa ganske andre Steder , navnlig i forgiftet 

 Honning eller giftige Plantesafter. At det netop især er 

 unge Bier, som angribes af denne ødelæggende Sygdom, 

 der i v4sse Aar har affolket mangt et Stade, forklares let 

 derved, at det er de unge, blødhudede Bier, som lide 

 meest ved og ere meest udsatte for Billelarvens Angreb; og 

 at Sygdommen i varmere Egne træder op i Mai Maaned, 

 i koldere i Juni, men aldrig senere paa Aaret, stemmer 

 ligeledes med Dr. A's. Hypothese, da det netop er den 

 Tid, hvorpaa Meloélarverne udklækkes. Hans egne Iagt- 

 tagelser over Sygdommen og dens Aarsag lyde saaledes: 

 «Fra den 5te Juni af (1861) iagttog jeg, at Arbeidsbierne 

 i mine 9 Stader, der stode paa en Hedeslette i Gouv. 

 Smolensk , vare angrebne af den saakaldte »Galskab« 

 eller »Maisyge«. Enkelte Bier styrtede ud af Kuberne, 

 faldt ned paa Jorden og dreiede sig om i Kredse, pinte 

 af Smerte, og fløi ikke op igjen, men bleve liggende paa 

 Jorden og døde Dagen efter. Ogsaa mange af de fra 

 Marken hjemvendende Bier faldt udmattede til Jorden og 



") Larven af den alm. blaasorte Oliebille (M. proscarabæus) er 

 guul og borer sig ikke ind i Biernes Hud 



