321 



af dette Steppedyr; i hele Ukraine er Saigaen sporløst for- 

 svunden, og selv i Landet ved Don optræder den kun en- 

 keltviis og forsprængt som et sjeldent Vildt. Det vilde 

 være mærkeligt, om den ogsaa ganske skulde have forladt 

 Stepperne mellem Volga og Ural, hvor den før opholdt 

 sig i stor Mængde og saa længe fandt alle Betingelser 

 for sin Tilværelse, men alle Udsagn stemme i denne Hen- 

 seende uvereens. Fra de fede Lavlande ved Achtuba og 

 Volga er den bleven fordreven af de talrige Nybyggere, 

 og den egentlige Sandsteppe giver den vel ikke Græsning 

 nok, tilmed da Kirgiserne have tilegnet sig det bedste 

 Græsland. Desto mærkeligere er det, at der endnu er 

 bleven en ikke aldeles ubetydelig Flok af disse Dyr til- 

 bage paa en forholdsviis lille Plet paa denne Side af 

 Volga, nemlig i en Deel af Kalmuksteppen mellem Don 

 og Volga. Denne »Plet« danner en Trekant, begrændset 

 mod Øst af Volga fra Astrakan til Zaryzin (48^ 42' n, Br.), 

 mod Vest af Donfioden og mod Syd af Steppefloden .Ma- 

 nitsch. Paa denne flade, fuldkommen skovløse Slette 

 drager Saigaen endnu om i temmelig Mængde, bestandig 

 flygtende for Nybygderne, som hvert Aar vise sig i større 

 og større Mængde, men desværre ogsaa aftagende i Antal 

 fra Aar til Aar paa Grund af Befolkningens Tilvæxt. Om 

 Sommeren er den udbredt over hele den angivne Land- 

 strækning, men om Vinteren fordrive Snee og Kulde den 

 fra de nordligere Græsgange, og den samler sig da i dens 

 sydligste Deel, i de med rigeligt Græs bevoxede lave Egne 

 ved Sal og Manitsch , hvor Jorden i Reglen er fri for 

 Snee og yder den Græs hele Vinteren igjennem. Der 

 indtræder ogsaa Brunsten og Parringen, men saasnart 

 Sneen er smeltet mod Nord, og Engene begynde at grønnes, 

 tiltræde en stor Deel af Dyrene deres Vandring mod Nord. 



Tredie Række. V. 21 



