332 



Dahll formoder, at den kiilførende Dannelse er ud- 

 bredt over den større Deel af Lavlandet, og at det Sted 

 ved Uamsaa, hvor Lagene ligge blottede, kun er Randen 

 af et større Kulbasin, der deels indtager en Strækning 

 af Lavlandet, deels har Udbredelse i Søen frem imod And- 

 fjorden. Skjøndt han ikke kan give nøiagtige Oplysninger 

 om Kullagets Forhold med Hensyn til Aftagen eller For- 

 øgelse af Mægtigheden i Midten af Basinet, antager han 

 det for rimeligt, at Mægtigheden vil tiltage. Herpaa be- 

 roer det, om de gjorte Opdagelser skulle blive af stor Be- 

 tydning for Norge. Det er utvivlsomt rigtigt, naar Dahll 

 foreslaaer, at alle mulige Undersøgelser bør søges udførte, 

 selv om de, hvad rimeligviis vil blive Tilfældet, skulde 

 kræve betydelige Summer. 



Saavidt Dahll paa Stedet kunde erfare, har man kjendt 

 Kullene fra Ramsaa i omtrent 20 Aar og stadigt benyttet 

 dem til Brændsel. I den senere Tid har man ogsaa be- 

 gyndt at sælge af dem for 1 Rd. pr. Tønde, og det er 

 disse Salg, som have givet Anledning til, at Sagen 

 spurgtes i en videre Kreds. 



Skjønt det jo ganske vist endnu ingenlunde er af- 

 gjort, hvor betydelige de gjorte Opdagelser ville vise sig 

 at være, tør man dog vel idetmindste antage, at de ville 

 kunne blive en Indtægtskilde for Finmarken og bidrage en- 

 deel til at stille disse af Naturen ellers saa lidet begun- 

 stigede Egne paa hge Fod med det øvrige Norge og 

 Sverrig. 



4. Regn og C hole ra. Det er en almindelig udbredt 

 Tro, at en Cholera-Epidemies Af- og Tiltagen i Styrke 

 staaer i nøie Sammenhæng med Luftvarmens Synken eller 

 Stigen. Denne Antagelse bestyrkes dog ikke ved at sam- 



