336 



»Dr. Hupch siger, at han i Hospitalet i Constanti- 

 nopel har seet en »menneskeædende« Negerinde, som 

 havde en kort Hale, og en Mand af reen Negerrace med 

 en udvendig synlig Hale; og da Fyrst Mohammed-abd- 

 e I-Gel lich var kommen til Paris, erklærede han Geof- 

 frey St. Hilaire, at han havde seet i sit eget Hjem en 

 hans Fader tilhørende sort Slavinde, som havde en lille 

 Hale, skabt paa det nærmeste som en Lillefinger, men 

 noget længere. Samme forsikkrede desuden, at han havde 

 seet paa sin Reise til »Hournon« (Bornu?) flere andre 

 Individer af den samme Race, og at Sagen var bekjendt 

 nok i Mellem-Afrika. To andre Kjendsgjerninger af samme 

 Art ere bekjendte. En Turco- Officeer havde 1S60 i sit 

 Regiment en »Niam-Niam« med en Hale af 6 — 8 Centimetres 

 {2}^—d-\ Tommes) Længde; den var blød, bøielig og bedækket 

 med et tyndt Haarlag. En Divisionsgeneral i den afrikanske 

 Armee havde ogsaa sagt Geoffr. St. H., at han for nogle 

 Aar siden i Tunis havde seet en Kvinde med Hale.« 



»I den konstante Tilværelse af en rudimentær (usyn- 

 lig) Hale hos Mennesket, i dens forholdsviis større Længde 

 hos Fostret og i den mærkelige Udvikling , den i Und- 

 tagelsestilfælde kan opnaaae hos det voxne Menneske, 

 seer jeg et nyt Beviis til Gunst for den Mening, der lader 

 Mennesket nedstamme fra en dyrisk Stamart«. 



Ligeoverfor denne Udtalelse, hvormed Forfatteren 

 slutter sin Afhandling, og ligeoverfor de lignende Slut- 

 ninger, som mangen en Læser maaskee vilde selv have 

 uddraget af de ovenanførte Iagttagelser, maa det være 

 Meddeleren tilladt at anføre, at han ikke formaaer at indsee 

 andet, end at Menneskets Standpunkt ligeoverfor Dyreriget er 

 aldeles uforandret det samme, enten der nu virkelig gives — 

 og Enhver har Lov til at tvivle derom, indtil man faaer »Syn for 

 Sagn« — Mennesker eller maaskee endog en egen Menneske- 



