337 



race, hos hvilken den i sin Udvikling hæmmede Haledeel af 

 Rygraden er lidt mere udviklet end sædvanligt, eller ikke. 

 Vi vide iforveien, at Mennesket er et Pattedyr (ovenikjøbet 

 et med Aberne meget nøie beslægtet, som man billed- 

 lig pleier at udtrykke sig), og at den for alle Hvirveldyr 

 fælles Forlængelse af Rygraden ud over det Punkt, som 

 tjener Raglemmerne til Fæste, derfor ogsaa gjenfindes 

 her, tydeligst hos Fosteret, der som sædvanligt skarpest 

 udpræger det Fælles, det Almindelige; at dette Foster- 

 forhold undtagelsesviis kan bevares saa længe, at det tages 

 med op i den færdigt udviklede Organisme , er i og for 

 sig ikke forunderligere eller betydningsfuldere end enhver 

 anden lignende Revarelse af et Fosterforhold f. Ex. Gane- 

 spaltning. Man kan efter Behag tænke sig Mennesket 

 skabt fra nyt af, men, i Overeensstemmelse med Lovene 

 for den organiske Natur, efter den tidligere skabte Dyre- 

 verdens Typ og i dens Billede ikke mindre end i Skabe- 

 rens, — eller nedstammende gjennem en uendelig 

 Række umærkelige Overgange fra en dyrisk Stamform, et 

 Skud paa Abefamiliens store Træ. Vi sige: »efter Behag«, 

 thi den ene Anskuelse er, hvad vi oftere have udtalt, men 

 hvad det ikke er overflødigt at gjentage atter og atter, da 

 Darwinismen nu prækes baade paa Gaderne og fra Tagene*), 

 ikke bedre beviist end den anden. Nogle ville føle sig 

 mere tiltalte af den ene Theori, andre af den anden, men 

 ingen af Vægtskaalene kan » Halenegeren « eller Gorillaen 

 bringe til at synke. 



6. Muld varpens og Jordkrebsens Føde. Det har 

 hidtil været antaget, at Muldvarpen gjorde betydelig 



*) Vi skylde Sandheden og os selv ikke mindre end Vedkommende at be- 

 mærke, at herved ikke sigtes til noget hertillands nylig udkommet 

 Skrift; denne Bemærkning har været nedskreveti Aar og Dag. (M. A.) 



Tredie Række. V. 22 



