63) 
thi Naturen er belavet derpaa og frembringer aarlig en 
Mængde »overkomplette Nummere«, der ikke ville komme 
til Udvikling, saalænge der ikke er Plads til dem, men 
som rykke i Nummer og udfylde de Bortrevnes Plads, saa- 
snart denne er bleven ledig.  Tiltage derfor de plante- 
ædende Dyr meget stærkt, fordi de have saa rigelig en 
Tilgang paa Føde, vil dette vel kunne have til Følge, at 
Plantevæxten tager af, og Ligevægten mellem de »nærende « 
og »tærende« Klasser af Natursamfundet kan for en kort 
Tid være i Fare; men er der først Mangel paa Føde, vil 
dette snart medføre, at de planteædende Dyr trives mindre 
godt, de svagere døe eller blive lettere et Offer for Rov- 
dyrene, de fåae færre Unger og have vanskeligere ved at 
føde dem op osv., og Følgen bliver, at Plantevæxten snart 
erobrer det tabte Terrain tilbage; men saasnart dette er 
skeet, vil det Tab, Dyreverdenen har lidt, atter kunne 
erstattes, og saa fremdeles i bestandig Vexelvirkning. Paa 
samme Maade vil det gåae med de Dyr, som leve af andre 
Dyr, med alle Rovdyr i Almindelighed. Tage de stærkt 
til, ville de planteædende Dyr tage af, men dette vil igjen 
have til Følge, at Rovdyrene have mindre let ved at slaae 
sig igjennem, og i Løbet af nogle Aar vil deres Mængde 
derfor ligeledes tage af; imidlertid tage de planteædende 
Dyr til, hvilket igjen gjør det muligt for Rovdyrene at 
formere sig stærkere, og saa fremdeles. Disse Kræfter 
holde i den Grad hinanden i Ligevægt, at hvor Naturen 
er overladt til sig selv, mærker man ikke Bølgegangen; 
Aar efter Aar, ja Aartusind efter Aartusind bevarer Na- 
turen, rolig og majestætisk, uforandret det Præg, som den 
nu engang gjennem de stridende Kræfters Spil har an- 
taget. Menneskets Optræden paa Skuepladsen forandrer 
i og for sig ikke Sagen sønderlig, saalænge han bliver staa- 
