19 
havde fuldbragt dens Skæbne forinden. Som det gik den 
hos os, gik det den i Størstedelen af Europa; ved Donau 
og nogle af dens Bifloder, i Khonen og Elben osv. skal 
der dog endnu findes enkelte Bævere, ligesom paa visse 
Steder i Norge, men forresten er den forsvunden fra det 
mere civiliserede Europa, hvor ikke dé sidste Rester af 
den fredes ved meget strenge Love”). — Her er maaskee 
ogsåa det mest passende Sted til at nævne den lang- 
haarede saakaldte Polaroxe eller Pukkeloxe, som 
endnu lever i det allernordligste skovløse Bælte i Amerika, 
skjøndt jeg strax udtrykkelig maa bemærke, at den ikke 
er fundet hos os, og at dens Forsvinden fra Europa in- 
genlunde endnu med Sikkerhed kan tilskrives Mennesket; 
den er i den senere Tid funden fossil baade i England, 
Tydskland og Frankrig”), og da det udtrykkelig siges, at de 
i Perigords Huler fundne Knokler af Moskus-Oxen vare 
underkastede en Marvspaltning, vilde det dermed være 
givet, at dens Forekomst i Europa (formodenlig samtidig 
med eller umiddelbart efter den saakaldte Istid) tildels 
falder sammen med Menneskets Tilværelse i denne Ver- 
densdeel, og tillige muligt, at dens Forsvinden herfra 
ligesaameget skyldes denne Omstændighed som de sted- 
fundne Forandringer til det Bedre i de klimatiske Forhold 
i Sammenligning med Istidens. 
”) Mangfoldige Stednavne i Baiern og Westphalen vidne endnu om, 
hvor hyppig Bæveren engang har været; i et kurfyrstelig sachsisk 
Jagtregister nævnes 397 Bævere som dræbte i Aarene 1656—80; 
men 1862 var de i Elben levende Bæveres Antal sunket ned til 
6—-8 fra 25—30, som endnu fandtes der i 1848. 
De specielle Findesteder ere Berkshire i England, Oise og Peri- 
gord i Frankrig og Merseburg i Tydskland; i det nordlige Sibi- 
rien, hvor den heller ikke lever mere, synes dens Levninger ikke 
at være sjeldne. 
S) 
9% 
