31 
lerne) og andre Vanddyr, f. Ex. Hvalerne. Andre, de 
saakaldte Indvoldsorme, leve i Dyrenes Indvolde, især 
i Fordøielseskanalen (Spolormen, Bændelormen) eller i an- 
dre Organer (Leverikten [Faareflyndren] i Leveren hos 
Husdyrene, Tinten i Flæsket, Kvæsen i Hjernen 0. s. v.), 
og det er da mest virkelige Orme, der ernære sig 
paa denne Maade. Hele denne Verden af Snyltedyr er 
overordenlig talrig, thi Antallet af Gæsterne er ofte langt 
større end Værternes; der er neppe nøgen Art af Hvirvel- 
dyr, som ikke huser een, ofte flere, 10—20, Arter af ind- 
vendige eller udvendige Snyltere, og i Reglen ere disse 
knyttede til en ganske bestemt Art af Vært, forekomme 
ikke paa nogen anden. Indskrænkes nu en Dyreart i sin 
Udbredning påa Jordkloden, eller bliver den overhovedet 
sjelden, da bliver det samme selvfølgelig Tilfælde med alle 
dens Snyltere; udryddes den aldeles, gaae med det Samme 
alle dens Parasiter ud af de Levendes Tal. Om den 
Stellerske Søko berettes saaledes udtrykkelig, at den 
var plaget af to Snyltedyr, en saakaldet Hvallus og en 
Spolorm, altsaa en udvendig og en indvendig Parasit, og 
der kan neppe være Tvivl om, at Dronten og de andre 
i den historiske Tid udryddede Fugle have huset hver 
sine bestemte Arter af Fjerlus eller Snyltefluer, der have 
delt Skjæebne med dem. g 
Dog dette har vel nærmest kun Interesse fra et 
mere videnskabeligt Standpunkt og er ialfald ikke noget, 
som vil vække nogen almindelig Beklagelse eller gribe. 
videre ind i Naturen forresten, uden forsaavidt som mange 
Snyltedyr (Indvoldsorme) frembyde den Mærkelighed, at 
de i visse Generationer eller Aldere leve i visse bestemte 
Dyr, i andre i andre Dyr, hvad enten de nu af sig selv 
vandre fra deres første til deres anden Vært, eller de over- 
