35 
gelske Nybyggere betraadte Ny-Englands Kyst, vrimlede 
Floderne af Ferskvandsfiske og Bugterne af Havfiske; nu 
maa man ogsaa der allerede tye til den kunstige Fiskeavl ! 
I Europa er Klagen over Fiskeriernes Forfald temmelig 
almindelig. For Ferskvandsfiskeriernes Vedkommende lig- 
ger Grunden vistnok tildels i en for stærkt dreven Bort- 
fiskning af unge og gamle Fiske, men ogsaa i andre For- 
hold, der følge med Kulturen; Vandets Opdæmning, dets 
Benyttelse til industrielle Anlæg, Befaring med Damphbaade, 
de med Bjergskovenes Rydning følgende Oversvømmelser osv. 
gaae paa mange Maader ud over Ynglen, idet de forstyrre 
Rognkastningen eller ”Ægenes Udvikling, forhindre Fiskene 
i at naae op til de for Legningen gunstige Steder osv., 
og der er som sagt intet virksommere Middel til at ramme 
en Dyreart og bringe den til Gravens Rand end at for- 
styrre dens Forplantning og angribe dens Yngel. Der 
klages ligeledes over Havfiskerierne. Hvor er den umaa- 
delige Mængde Sild, som i sin Tid maaskee mere end Kolo- 
nierne paa Guldkysten og Krydderøerne skabte Nederlandenes 
Rigdom? Den Tid vil endnu være i frisk Minde, da Silden 
var en Rigdomskilde for mange jydske Smaabyer ligesom 
tildels endnu for mange norske, og skjøndt Sildefiskeriet 
synes at have forbedret sig noget hos os i de senere Aar, 
har det dog endnu langtfra naaet sin gamle Høide. For- 
saavidt ikke Havfiskeriernes Forfald. er et aldeles lokalt 
Fænomen — Ophøret af Sildefisket i Limfjorden kan saa- 
ledes have havt sin Grund i de ved Gjennembruddet af 
Aggertangen forandrede Strømforhold — kan det kun have 
sin Grund deri, at man" har drevet Fiskeriet for stærkt, 
fisket med for smaae Garn, saa at Ynglen gik med, ikke 
skaanet Fisken i Yngletiden osv. Nogle Steder i Middel- 
havet fisker man netop Ynglestimerne bort med særdeles 
3% 
