56 
den uldede Khinoceros leiret saaledes i Gruslaget, at 
samtlige Knokler endnu sluttede sig til hinanden efter 
deres naturlige Ordensfølge, og deraf har man draget en 
dobbelt Slutning, for det første, at dette Bagben var 
blevet afleiret der samtidigen med alle de øvrige Levninger, 
som Gruslaget indeholdt, og altsaa ogsaa med de til dette 
hørende Flintredskaber, og for det andet, at Afleiringen 
af det Hele maatte have fundet Sted, enten medens Næse- 
hornene endnu levede nær Abbeville, eller idetmindste 
umiddelbart derefter, da Knoklernes Stilling og Orden al- 
deles ikke kunde enes med den Antagelse, at dette Bag- 
ben var blevet omleiret, eller fra noget andet Punkt ført 
hen påa det Sted, hvor det nu fandtes. Aldenstund Grus- 
laget virkelig ikke har røbet noget Spor af en stedfunden 
Omleiring af Massen, efterat Benet var kommen paa sin 
nuværende Plads, kan der jo ikke være noget at indvende 
imod den første Slutning, men derfor er man endnu langt 
fra at være berettiget til at gaae ind paa den sidste; ja 
det er endog ligefrem umuligt at gjøre dette, 
saasnart man blot erindrer sig, hvorledes de sibiriske 
Floder, store og smaae, ere dagligen sysselsatte med at 
omleire de for mange Aartusinder siden i den frosne Jord 
nedlagte Skeletter og Lig af netop saadanne store Dyr, 
hvorom her er Tale, og hvorledes de bevisligen bortføre 
snart hele Lig, snart en Forkrop eller Bagkrop, snart en- 
kelte Lemmer og afleire dem nok saa net igjen i Delenes 
bedste Orden og Sammenhæng paa en anden Plads, ofte 
temmelig langt derfra, ofte med Gjenstande fra en ganske 
anden Levetid. I samme Øieblik man netop saa stærkt 
betoner hin fjerne Tids Iskulde her i: Europa, synes man 
mig vel meget at have lukket Øiet ikke blot for det, der 
