58 
flere hidrørende fra et ungt Individ af Næsehorn samt 
enkelte Kindtænder af samme Dyr, og påa disse Knokler 
iagttog Lartet Mærker dels af skjærende Instrumenter 
dels af Rovdyrgnav”), ja han betragtede dem endog som 
marvspaltede, saaledes som Knoklerne af de spiste 
Rovdyr i Urtiden jo næsten altid bleve det. I denne 
Marvspaltning, hvis den er rigtig, ligger unægtelig et 
saagodtsom. urokkeligt Vidnesbyrd om, at Næsehornen var 
samtidig med Urfolkene, thi vi mangle ialfald Exempler 
påa, at vilde Stammer have udtaget Marvpillerne af hen- 
liggende Benrades Knokler. Men jo større Betydning i 
jord- og menneskehistorisk Henseende vi kunne komme 
til at tillægge den virkelig marvspaltede Tilstand, hvori et 
Dyrs Knokler findes, desto vigtigere er det for os at have 
fuld Overbevisning om, at en egentlig Marvspaltning af 
Rhinocerosknoklerne her har fundet Sted. Ifølge den hele 
") Den Omstændighed, at et Rovdyr havde gnavet Knoklerne, er 
slet ikke, som Lartet mener, noget godt Vidnesbyrd om, at 
Knoklerne vare i en frisk Tilstand, da de bleve gnavede og ned- 
lagte der; thi efter mange Aartusinder indeholde jo endnu Knok- 
lerne en betydelig Mængde af deres dyriske Bestanddele, saaledes 
som alle Undersøgelser have vist, og Erfaringen viser jo ogsaa 
ideligen, at de i denne gamle Tilstand efterstræbes og fortæres 
af knokkelgnavende Dyr; Stykker af Hjortehorn, Hvirvler og andre 
Knokkelstykker fandt jeg stærkt gnavede af en Arvicola, da de 
Natten over vare blevne tilbage ved Kjøkkenmøddingen, efterat 
de i 4—5000 Aar idetmindste havde været tildækkede; v. Mid- . 
dendorff greb jo ogsaa en Mus, som havde »stark benagt« en 
tør og allerede brusten Mammuthtand (Sib. Reise, Bd. VI. S. 291) 
og s. fr. Der er altid Næring nok i saadanne Knøkler for en 
Beengnaver og det er ikke saameget Knoklens Alder, som dens 
Fasthed og større eller mindre Grad af Tørhed, der betinger, om 
den vil blive angrebet. — Mærker af skjærende Redskaber kunne 
saare let fremkomme paa Knokler, friske eller fossile, der falde 
i Menneskehaand, og i en saadan Almindelighed ere de kun 
Vidne om den Omstændighed, at Mennesker have havt fat paa 
dem. 
