59 
Anvendelse, som jeg fra en tidligere Tid af har søgt at 
gjøre af dette Forhold, skal jeg visselig sidst af Alle viile 
svække Betydningen deraf ved at gjøre nogen ubillig Ind- 
vending imod det, og jeg er overhevist om, at den hæder- 
lige Lartet har selv troet at det Sete var Virkning af en 
Marvspaltning, det vil sige, af en Aabning af Knoklerne 
ved Slag eller Kløvning, for derved at komme til den i 
Knoklen indesluttede Marvpille. Men for Næsehornens 
Vedkommende har Antagelsen af en saadan Marvspaltning 
altfor store Vanskeligheder, til at man kan gaae ind paa 
den, førend der foreligger aldeles afgjørende Beviser der- 
for, og det maa saaledes baade oplyses hvilke Knokler 
der fandtes aabnede for Marvens Skyld og hvilke Mærker 
der fandtes af de hertil fornødne, kraftige Slag. Men 
herom finder jeg ingen Yttringer hos Lartet, og jeg 
frygter meget for, at ligesom min franske Medarbeider 
påa denne Mark ikke har gjort Andre nøiere Rede for 
Grundene til hans Opfattelse, saaledes turde han maaskee 
ogsaa have glemt, medens han endnu var paa Stedet og 
havde alt Materialet ved Haanden, at gjøre det nøie nok 
for sig selv. Om det end ikke kan siges om denne Dyre- 
slægts Knokler, som om Elephantgruppens, at de mangle 
aldeles Marvhule, saa findes denne dog, selv hos de 
ældre Næsehorn, kun i nogle faa Knokler og er derhos i 
selve Lemmernes lange, egentlige Rørknokler såa ube- 
tydelig og omgivet med saa tykke og seige Benvægge, at 
man ikke ret kan forestille sig, at Urfolket har kunnet 
knække eller kløve disse med større Håandsten, og heller 
ikke at de have villet gjøre sig saa uforholdsmæssig stor 
en Anstrængelse for saa ringe et Udbytte. "At det Lartetske 
Individ ovenikjøbet var et ungt Individ, forstørrer kun 
Vanskeligheden, thi den yderst lille Marvhule var da vist 
