62 
dette Spørgsmaal om de store Tykhudes Samtidighed med 
Mennesket sat i umiddelbar Forbindelse med Spørgsmaalet 
om Menneskeslægtens Ælde, som om Menneskets Optræden 
virkelig blev skudt længere tilbage i Tiden, hvis Samtidig- 
heden blev bevist. Her er dog en stor Misforstaaelse, og 
Menneskeslægten bliver ikke een Dag ældre derved; det 
er det Bekjendte, der drager det Ubekjendte med sig, og 
ikke omvendt; og hvis Samtidigheden igjennem et vist 
Tidsrum bevises, bliver det Mammuth og Øhinoceros der 
nærmere tidsbestemmes ved Mennesket. Det Moment der- 
imod, som i de Undersøgelser, hvilke her ere kortelig 
bragte paa Bane, kan blive af en relativ tidsbestemmende 
Natur for Menneskets Optræden i Europa, er det meget 
kolde Klima, hvori Rensdyret og dets Samtidige samt Be- 
boerne menes at have levet i Mellem- og Sydeuropa; thi 
det er klart, at under et saadant Klima i disse Egne 
kunne de Lande omkring Middelhavet og i Orienten, hvor 
fra vi have de ældste historiske Overleveringer, ikke have 
havt det Klima, de næsten vitterligen have havt. Derfor 
maatte en saadan »Rensdyrtid« idetmindste lægges tilbage 
henimod den yderste Grændse af det Tidsrum, hvorfra vi 
have saadanne Overleveringer, om ikke hinsides dette. 
