(1 
gaaendé Aarhundrede, men ogsaa har vist sig af og til 
langt tidligere, fremgaaer af det ovenfor berørte, oprindelig 
i Sibirien hjemmehørende og af chinesiske Skribenter gjen- 
tagne Sagn, »at Mamuten er et under Jorden levende Dyr, 
der graver sig "Gange i Jorden som en Muldvarp;, men 
strax døer, saasnart' det kommer frem for Dagens Lys«. 
Folket har ikke kunnet tænke sig eller raisonnere sig til 
de af Jorden, nåar den aabner sig, fremkommende Ligs 
høie Ælde, men har med Umiddelbarbedens hele Naivitet 
troet, at de vare døde for ganske nylig og da vel nærmest ved 
at komme frem for Lyset! De spekulative chinesiske Lærde 
forbedrede Sagnet ved'i dette kølossale underjordiske Dyrs 
Bevægelser at søge Kilden til Jordskælv. Det er ubekjendt, 
hos hvilken Stamme hint Sagn er opstaaet; de østlige 
sibiriske Folkeslag (Tunguser og desl.) synes ikke. at 
kjende det og opfatte kun et Mamut-Ligs Fremkomst som 
et Ulykke spaaende Vartegn; det maa vel altsaa hidrøre 
fra et finsk eller såmojedisk Folk. Russerne skrive rig- 
tignok dets Nåvn »Mamont«, men den ældste Kilde til 
Kundskab om dette Dyr, den hollandske Borgemester 
Witsen fra Amsterdam, som 1666 var i Moskou og sam- 
lede Stoffet til sit berømte Skrift »Noord en Oost Tartarye«, 
skriver »Mammout«, hvilket Ord kan afledes af det finske 
Ma 9: Jord og mut, som paa esthisk ligefrem betyder 
Muldvarp, såa at Ordet »Mamut« betyder det samme som 
det tydske »Erd-Mollw eller det engelske »earth-mole«”). 
Man opfattede dette kæmpemæsige, tilsyneladende i Jor- 
dens Indre levende, sorte, uldhaarede, plumpt byggede 
Dyr ganske simpelt og naturligt som en uhyre stor Muld- 
varp eller Jordrotte! 
+) Vi have derfor her foretrukket Skrivemaaden Mamut for den al- 
mindeligere »Mammouth« eller »Mammuth«. (R. A.). 
