72 
Det kan maaskee have sin Interesse at opregne de 
enkelte Fund af saadanne hele, velbevarede Kroppe af Ma- 
muter og Næsehorn, som Tid efter anden ere komne til 
vor Kundskab i Løbet af de sidste to Aarhundreder; før 
Sibiriens Erobring af Russerne kunde saadanne Efterretnin- 
ger vanskelig komme til Europa, og de vilde sikkert heller 
ikke være blevne troede (og derfor heller ikke optegnedej, 
hvis de vare komne. 
1. Allerede-den nysnævnte Witsen beretter, at un- 
dertiden komme hele Mamuter tilsyne; de ere mørkebrune 
og udbrede en svær Stank (nemlig ved deres Forraadnelse). 
2... Ysbrandt Ides, som 1692—95 reiste fra St. 
Petersborg til Peking og tilbage igjen som Peter den 
Stores Sendebud, havde paa sin Reise gjennem Sibirien. et 
Menneske om sig, der var Elfenbensamler. "Han fortalte 
ham, at han engang havde seet et Mamuthoved rage frem 
af den frosne Jord, hvilket han da havde afskaaret; ogsaa 
en Fod saa tyk som en Mand havde han bragt frem for 
Dagens Lys, og den maa have været temmelig frisk, da han 
havde taget en Del af den med sig til Turuchansk. Al- 
lerede Ysbr. Ides veed at fortælle, at Mamuterne og deres 
Tænder findes i Flodbredderne efter stærk Isgang, og han 
kjender de Indfødtes Mening, at det er et Dyr, der lever i 
Jorden som en Muldvarp og oproder Jorden, hvilken Me- 
ning han dog forkaster for den blandt Russerne alminde- 
lige, at det var Elefanter, som vare skyllede derhen af 
Syndfloden”). 
”) I to Tilfælde kan man ikke bestemt paastaae, at det har været 
et helt Mamut-Lig. Vi ville tilføje dem her som Nr. 3 og 9. 
3. Messerschmidt fandt ved Floden Tom, Syd for Tomsk, 
et efter hans Mening fuldstændigt Skelet; v. Båer mener, at det 
hidrørte fra et der paa Stedet af Jorden udspyet og saa forresten 
