84 
synes det altid at være i de yngste Jorddannelser, 
de saakaldte postpliocene eller kvåternære Lag (Diluvium, 
»Drift«, Glacialdannelser osv.), som ere yngre end de 
yngste tertiære Lag, afsatte under eller efter Glacialtiden, 
og saaledes danne Overgangen til den nærværende Jord- 
periode, hvis de ikke allerede høre til denne. 
Man har i den sidste Tid ment at kunne bevise, at 
Mamuten har levet i det vestlige Europa samtidig med 
Mennesket. Vi ville her kun omtale to Fund, som 
unægtelig vilde være meget vægtige Argumenter for denne 
Anskuelse, hvis de ere aldeles paalidelige. En Hr. Vi- 
braye vil i en Hule i Perigord (Dept. de la Dordogne i 
Frankrig) have fundet et Rids, forestillende et Mamut- 
hoved, indgvavet paa en Hjortetak; men denne Figur er 
aldrig bleven offenliggjort, og man tør derfor neppe be- 
raabe sig ret meget paa den. I Mai 1864 ledsagede den 
franske Geolog Lartet, hvis Arbeider have bidraget saa 
meget til at kaste Lys over de forsvundne europæiske Patte- 
dyrs Historie, sin Landsmand Verneuil og den ikke mindre 
berømte (senere afdøde) engelske Palæontolog Falconer til 
de Huler i Dordogne, som håve ydet saamange Bidrag til 
hint Spørgsmaal. Netop som de kom til Madelaine- 
Hulen, hvor der tidligere var fundet adskillige Dyrefigurer 
indgravede i Rensdyrtakker — et kunstnerisk Talent af 
første Rang for sin Tid (Stenalderen) synes at have havt . 
sin Bolig i denne Hule — havde Arbeiderne fundet 5 
Stykker af en temmelig tyk Elfenbens-Plade ; maaskee er 
den først gaaet i Stykker ved Udgravningen, thi de lod 
quus) og en indisk (E. namadicus) pliocen Art og endelig en 
miocen indisk Art (E. hysudricus). I Miocenperioden levede 
der altsaa ikke mindre end 6 Arter paa samme Tid og Sted 
(Siwalik i Indien)! 
