86 
sig straX sætte sammen, og der viste sig da indridsede 
Linier, som syntes at antyde en eller anden Dyreform. 
Denne erkjendtes snart at være en Elefant med lange Haar 
paa Forkroppen, med lange, stærkt opad og bagtil krum- 
mede Fortænder, med andre Ord en Mamut. Det er 
dog ikke klart af den korte Beretning om dette Fund, som 
Lartet har meddelt, om Afbildningen saaledes som den 
af ham er offenliggjort, gjengiver alle Originalens Streger 
og Ridser eller kun dem, hvoraf en Mamutfigur bedst lod 
sig sætte sammen. Af Lartets Betænkelighed ved at 
offenliggjøre den, af den Forsigtighed, hvormed han skyder 
sig ind under andre Videnskabsmænds samstemmende 
Dom og under de andre formentlige Beviser for Mamu- 
tens Samtidighed med Mennesket, er det, som Professor 
Steenstrup har udtalt, tydeligt nok, at Lartet nærer 
en eller anden Tvivl, enten om Stykkets Ægthed — den 
Kunst at efterligne Oldsager har i vore Dage naaet en for 
Videnskaben farlig Højde og en sørgelig Udbredning, men 
vilde rigtignok i dette Tilfælde forudsætte mærkværdig gode 
Kundskaber om Mamutens Naturhistorie — eller om, at den 
virkelig forestiller en Mamut. — Saameget mere måa man 
beklage, at Mag. Schmidts Reise til Sibirien ikke vil 
bringe nye Oplysninger om Mamutens Ydre, hvorved man 
kunde kontrollere hin. foregivne Tegning fra Stenalderen 
saavel i Henseende til Nøiagtighed som til Ægthed. 
Dette er i al Korthed, hvad vi vide om Mamuten og 
dens Levningers Udbredning i Tid og Rum. Men endnu 
staae store Spørgsmaal ubesvarede tilbage. Vi maae 
indskrænke os til at antyde dem; besvares fuldstændig 
kunne de neppe endnu i lang Tid. — Vi kunne for det 
Første antage for givet, at den Omstændighed, at hele, for- 
