89 
saadan Begivenhed skulde indtræffe netop i det heldige 
og sjeldne Øieblik, da en Naturforsker var der i Nærheden, 
det vil man snart ved at tænke sig lidt ind i Forholdene 
erkjende for at grændse til det Umulige, uågtet det til- 
nærmelsesvis alt er skeet et Par Gange, som de i det 
Foregåående under Nr. 5, 8 og 10 anførte Tilfælde jo 
bevidne. ' 
Det kunne vi altsåa meget godt forstaae, baade at 
Mamuten kari være saa godt bévaret i hin naturlige Is- 
. kjelder, og åt den såå jevnlig kommer frem for Dagens 
Lys. Men dermed er endnu ikke alt forklaret. Hvorledes 
ére disse talløse Mamut-Levninger blevne spredte netop over 
det allernordligste Sibirien og Øerne i Ishavet? Ogsaa 
det kan mån vel forklare paåå en naturlig Maade, uden at 
behøve at åntage, at Mamuten har levet påa Taimyr- 
Landet, den samøojediske Halvø eller den Ny-Sibiriske 
Øgruppe. Sammen med Mamut-Levningerne forekommer 
der nemlig i hele denne Verdensdel uhyre Masser af fos- 
silt Træ, det sååkaldte Noah-Træ, undertiden opdynget til 
sande »Træbjerge«; det bærer alle Mærker af at have 
været i meget lange Tider kjørt om i Ishavet, at være 
bleven slæbt bort af Isen, begravet i Sand og Ler, atter 
bortført, splintret, rullet, kastet og gnedet mellem hver- 
andre af Is og Bølger og udludet åf Vandet, førend det 
tilsidst fandt sit blivende Sted påa den daværende flade Ishav- 
kyst og begravedes af de Ler- og Sandmasser, som Flo- 
derne, Drivisen eller Havet dyngede op over det under det 
idelig vexlende Spil af voldsomme Naturkræfter, som der 
påa den eventyrligste Maade brydes og omtumle og omleire 
hinandens Værk. Den langsomme Hævning, hvorom Sibiriens 
Nordkyst bærer saa mange Vidnesbyrd, har da senere 
løftet disse Lag af Fortidens Drivtømmer til den Høide over 
