100 
Fattigdommen oversees let, og Naturforskerne have 
foretrukket at vælge Æmnerne for deres Undersøgelser 
blandt Vestkystens Rigdomme, ligesom de fleste Sprog- 
forskere hellere dvæle ved et mægtigt og formrigt Sprog 
end ved et fattigt Bygdemaal, som er skjult i en afsides 
Dal. Men det kan dog hænde, at man i det oversete 
Bygdemaal finder et eller andet uventet Ord, som vækker 
Forundring, fremkalder en ny Gisning, en Undersøgelse 
og tilsidst en klarere Indsigt i Spørgsmaal af omfattende 
Betydning. Hvis jeg ikke feiler, hår noget saadant været 
Tilfældet med Østersøens Fauna. 
Idothea entomon er et anseligt Dyr af Krebs- 
dyrenes Klasse og Isopodernes (Bænkebidernes) Orden, 
som i forskjellige Dele af Østersøen under forskjel- 
lige Lokalbenævnelser (Syrmask, Djupmask) har gjort 
sig bekjendt ved den Skade, det tilføjer Fiskerierne; det 
er hyppigt lige op til Norbotten, men allerede sjeldent i 
den sydlige Del af Øresundet og gaaer ikke udenfor 
dette. Derimod forekommer det i Ishavet, i Nærheden 
af Varangerfjorden, og derfra mod Øst, f. Ex. mellem Obs og 
Petschoras Mundinger, og lige til Kamtschatka, hvor det alle- 
rede for længe siden iagttoges afSteller. — Horn-Ulken 
(Cottus quadricornis) er talrig i den indre Del af 
Østersøen og yderst sjelden i Sundet, men findes ligeledes 
i det hvide Hav og Ishavet lige til Kamtschatka. Fra Got- 
land til Norbotten forekommer ikke sjelden en anden 
Havfisk, den skæggede Ringbug (Liparis barbatus); 
den overgaaer i Størrelse langt de Arter af Ringbuge, som 
træffes ved Skandinaviens Vestkyst, men stemmer aldeles 
med en ved Kamtschatka og Spitsbergen forekommende 
Form. — Udenfor Stokholms Skærgaard træffer Samleren 
kun 3 Arter af højere Ledorme — en paafaldende Fat- 
