102 
Muslinger, som endnu beboe Østersøen, (Blåaa- og Hjerte- 
muslingen, Tellina baltica) indleirede i Ler- eller 
Sandlag. Sammen med dem findes hist og her ogsaa 
Skaller af Strandsneglenes Slægt (Litorina), hvis 
Årter kun leve i temmelig salt Vand, høit oppe i Vand- 
brynet, ja endog gjerne krybe op paa Klipperne og 
Stenene. Nu findes de ikke mere i den indre Del 
af Østersøen, og deres Tilstedeværelse blandt de fossile 
Muslinger tyder paa, at dengang de levede der sammen 
med disse, var Østersøens Vand saltere; detie er 
saameget sikkrere som de Ferskvandssnegle, som nu 
leve i Østersøen ved Stranden, ikke findes fossile sam- 
men med hine Hav-Muslinger og Strandsnegle. Paa de 
fortræffelige geologiske Kort over Sverig, som Prof. 
Erdmann udgiver, vil man hist og her finde et lille 
Tegn som en Spiral, hvis Ende peger mod Nord; det be- 
tyder, at der har man i Leret fundet som fossil en lille 
høinordisk Musling, Yoldia arctica, hvori den erfarne 
Ishavsfarer Otto Torell gjenkjenåte en noget mindre 
Form af en Musling, som han havde fundet i Havet ved 
Grønland og Spitsbergen i Bundleret tæt under Isbræerne. 
Denne ægte Ishavs-Musling, som nu ligger paa det Tørre 
mange Steder i Sverig, vil man nu forgjæves søge i Østersøen. 
Følge vi nu de Vink, som disse Dyreformer, hvad 
enten de nu ere uddøde i Østersøen eller endnu leve 
der”), give os, opstaaer det Spørgsmaal: har Østersøen 
”) Forfatterens Raisonnement kræver aabenbart, at de nævnte Lito- 
rina, Mytilus-, Cardium- ogTellina-Arter alle ogsaa fore- 
komme i det hvide Hav og de tilstødende Dele af Ishavet. Hvor- 
ledes skulde de ellers være komne ind i Østersøen paa en Tid, 
da denne kun stod i Forbindelse med Ishavet og hverken med 
Kattegattet eller Nordsøen? Da de fleste af disse Bløddyr for ikke 
længe siden endnu ansaaes for ikke at være ret høinordiske Former, 
men snarere at have deres egenlige Hjem i et noget sydligere Bælte, 
