139 
Denne Opdagelse blev imidlertid snart glemt, thi den 
Tids Elektroskoper vare ikke fine nok til den svage Nerve- 
strøm, og Galvani selv har neppe været paa det Rene 
med, hvad der var Sandt og Falskt i hans Forsøg. Først, 
da Ørsted i Aaret 1820 havde opdaget Elektromagnetis- 
men, blev det muligt at construere fiintmærkende Elektro- 
skoper, og det blev netop Opfinderen af den almindelige 
Multiplicator med astatisk Naal, Nobili, hvis Opmærksom- 
hed atter hendroges paa, hvad Galvani havde seet. Han 
vilde nemlig sammenligne det Middel, hvorved man hidtil 
kunde kjende de svageste elektriske Strømme, nemlig den 
friske Frømuskel, hvorved hængte et Stykke Nerve, med 
sin Multiplicator, og ved Combinationen af disse to Ap- 
parater opdagede han da, at Nerven af sig selv bevirkede 
et Udslag af Multiplicatornaalen. Endnu varede det dog 
længere Tid, inden man kom paa det Rene med den 
gjældende Lov, og først for et Par Decennier siden spredte 
Du Bois Reymond etLys over disse mærkelige Kjends- 
gjerninger, der forhaabentlig vil blive Grundlaget for vidt- 
gaaende og frugtbringende fremtidige Undersøgelser. 
Naar først Loven er funden, er den i og for sig 
simpel nok. Enhver Nerve, selv om den ikke er i Virk- 
somhed, er Sædet for stadige elektriske Strømme, og det 
paa den Maade, at begge Ender ere negativt elektriske og 
Midten er positiv. Det er omtrent saaledes, som om to 
Voltastøtter vare forbundne til een paa den Maade, at de 
positive Poler vare lagte mod hinanden. Forbinde vi paa 
en saadan Støtte to Punkter, der ligge lige langt paa begge 
Sider af Midtpunktet, ved en Metaltraad, faae vi slet ingen 
Strøm, men denne viser sig, saasnart det ene Punkt ligger 
nærmere ved Midten end det andet, og hvis vi forbinde 
Midten med den ene Ende, faae vi den stærkeste Strøm. 
