140 
— saaledes forholder ogsaa Nerven sig. Men ligner Ner- 
ven saaledes paa den ene Side en dobbelt Voltastøtte, saa 
har den paa den anden Side en vis Analogi med Magnet- 
naalen; thi vi kunne dele Nerven i såa mange Stykker, vi 
ville, ethvert Stykke vil forholde sig ganske påå samme 
Maade, som den hele. 
Saaledes kan man påavise en »hvilende Nervestrøm«, 
en elektrisk Strøm i den hvilende Nerve, det vil sige, i 
Nerven, der ikke er i Virksomhed. Vi vide nu, at Nerven 
er omhyllet af en Substants, der leder lige såa godt som 
de fugtige Papskiver i en Voltastøtte, og som ogsaa fort- 
sætter sig ind imellem Nervetraadene; altsaa maa der i 
Nerven selv stadig skee en Udjævning af de modsatte 
Spændinger, Nerven er selv en sluttet Kjæde, Sædet for 
kredsende Strømme, for uafbrudt indre Bevægelse. Berøre 
vi nu to Punkter af dens Overflade med Enderne af en 
Metaltraad, vil aabenbart kun en meget ringe Deel af 
Elektriciteten derved blive ledet ad Omveien gjennem 
Traaden, Hovedstrømmen vil nu som før gaae gjennem 
Nervens egen fugtige Leder.  Faae vi derfor end meget 
svage Virkninger paa en Multiplicator, maae vi dog antage 
dem som Tegn paa en langt kraftigere Strøm i Nerven selv. 
Naar vi nu udskjære en Nerve med sin Muskel og 
anbringe et Pirringsmiddel paa den, kunne vi vente en 
Forandring i Nervens elektriske Strøm, saafremt Nerve- 
functionen virkelig staaer i Forbindelse med denne. Men 
ved en enkelt Pirring, der paafølges af en enkelt Muskel- 
sammentrækning, viser der sig ingen mærkelig Forandring ; 
Multiplicatornaalens Udslag forbliver det samme, som ved 
Nerven i Hvile. Lader man imidlertid en Række af Pir- 
ringer følge hurtig paa hinanden, saa at Musklen forbliver 
i stadig Sammentrækning, i Stivkrampe, saa iagttager man, 
