141 
at Multiplicatornaalen gaaer tilbage og derved tilkjende- 
giver en Formindskelse i Strømstyrken, en Aftagen af den 
elektriske Virksomhed i Nerven. Med Anvendelse af til- 
børlig Forsigtighed kan dette vises ved Pirringer af alle 
Slags. Naar man anvender Elektricitet, som er det kraf- 
tigste Pirringsmiddel, har man et godt Middel til at see, 
om det virkelig er Nervens egen Strøm, man har at gjøre 
med, og ikke en tilfældig afledet Strøm fra Batteriet. 
Dette Middel, der overhovedet altid kan bruges som Rea- 
gens paa Nerveelektriciteten, og under hvis Kontrol alle 
Du Bois's Forsøg ere udførte, er det samme, hvorved man 
alt før havde beviist, at Nerveledningen ikke er en simpel 
elektrisk Strøm: Overskjæres Nerven mellem Pirringsstedet 
og Multiplicatortraadene, og lægges derpaa Stykkerne sam- 
men, fremkommer Formindskelsen i Strømstyrken ikke. 
Ogsaa ved fortsatte Pirringer af Følenerverne kan 
man iagttage det angivne Phænomen, som derfor af Du 
Bois betegnes som »det elektriske Udtryk for den Proces, 
der bevirker Følelse og Bevægelse«. " At dette virkelig 
forholder sig saaledes, bevises endnu mere ved det smuk- 
keste Forsøg, som overhovedet er udført med Nervens 
Elektricitet, det, hvorved Du Bois paaviste en Formindskelse 
i Nervestrømmens Styrke ved en Stivkrampe, fremkaldt i 
levende Live ved Pirringer fra Centralorganerne. Ali 
ovenfor er det omtalt, at Rygmarvens Nerveceller ere de 
nærmeste Centra for mange Musklers Sammentrækning, 
og det navnlig saaledes, at Reflexbevægelser derfra bringes 
i Gang. Ved en særegen Gift, som kaldes Strychnin, 
kunne Rygmarvens Nerveceller sættes i en sygelig for- 
høiet Virksomhed, saa at det ubetydeligste Indtryk påa 
Følenerverne gjennem BRygmarven fremkalder den stær- 
keste Stivkrampe, og ved denne Virkning er det netop; 
