148 
fordi den i over tredive Aar har været og endnu er Op- 
holdsstedet for en af vore første Naturforskere, Professor 
PEV: Lund: 
Ved Praia dos mineiros, en af de nordligste Skibs- 
broer i Rio, gaa vi ombord i den lille Dampbaad »Inhu- 
merim«,. og snart er Kejserstaden med dens utallige 
Huse og Kirker, med dens urolige larmende Handelsliv 
bag os, idet vi ile mod Nord over den Bugt, ved hvilken 
den ligger. Vi finde os da omgivne af den mest para- 
disiske Natur, som vel tænkeligt, og det er ikke med 
Urette; at Bugten ved Rio Janeiro nævnes som et af de 
skjønneste Steder i Verden. I evigt larmende Brænding 
bryde sig Atlanterhavets Bølger udenfor mod Kystens 
Granitklipper, men ind gjennem det kun et Tusind Alen 
brede Indløb formaa. de ikke at trænge, og Bugtens Vande 
ere derfor rolige som en lille Indsøs; høje Bjerge beskytte 
den næsten til alle Sider, og Uvejrsstormene i Regntiden 
ere sjeldent mægtige nok til at anrette betydelige Øde- 
læggelser paa den Handelsflaade, der til enhver Tid paa 
Aaret findes samlet her. Kun de stejleste Klippesider ere 
blottede for Vegetation; ellers møder Øiet overalt en frodig 
og rig Plantevæxt, snart i ubunden Naturlighed, snart som 
menneskelige Anlæg. De mange større og mindre Øer, vi 
komme forbi, bidrage betydeligt til at bringe Mangfoldighed 
og ÅAfvexling i Udsigterne, idet hver enkelt har sine ejen- 
dommelige Skjønheder og Tillokkelser; venlige smaa Huse 
og Haver ligge næsten allevegne langs deres Bredder, og vi 
sejle saa tæt forbi dem, at vi tydeligt kunne se de med gyldne 
Frugter belæssede Orangetræer, Bananerne, Ananaserne og 
de andre tropiske Haveplanter, ikke at tale om de slanke 
Palmer, som hæve sig op over alle andre og paa enkelte 
Steder endog findes i Mængde. — Efter et Par Timers 
