197 
værdige Undersøgelser, havde derfor ogsaa virkelig baade 
Eschwege, A. de St. Hilaire og Spix og Martius i 
deres Reiseskildringer berettet om Salpeterhuler, som de 
havde besøgt, og tildeels fremhævet det Ønskelige i, at 
en kyndig Geolog gjorde disse Huler og de Knogler, der 
forekomme i dem, til Gjenstand for en nøiagtig og grun- 
dig Undersøgelse. Ja de to sidste af de ovennævnte 
Reisende havde endog fra en Hule i Nærheden af Byen 
Formigas i den nordligste Deel af Minas Geraes hjembragt 
enkelte fossile Knogler, som de havde fundet der ved selv 
at grave efter, da de hørte af deres Veiviser, at der nogle 
Aar forud for deres Besøg var bleven fundet et kjæmpe- 
mæssigt Ribbeen i denne Hule. Knogle- eller Salpeter- 
Hulerne vare saaledes ganske vist ikke noget terra in- 
cognita, som Lund var den første der opdagede, men 
" disse rige Fundgruber havde ialfald indtil hans Tid ligget 
saa godt som aldeles ubenyttede i videnskabelig Henseende, 
og det hele Udbytte, de nu have bragt Palæontologien, 
skyldes udelukkende ham”). Med en sjelden Udholdenhed 
samlede han i en længere Aarrække fra 1835 af de i 
Hulerne begravede Dyrelevninger og hentede saaledes lidt 
efter lidt en talrig Fauna frem af deres Skjød. I en Række 
af Afhandlinger deels i det K. Danske Videnskabernes 
Selskabs Skrifter, deels i det brasilianske historisk-geogra- 
phiske Instituts Quartalskrifter, deels endelig i det her- 
+) Senere Reisende, navnlig Castelnau og Weddell, have rigtignok 
i den nyeste Tid, efter at Lund allerede havde afsluttet sin Virk- 
somhed, undersøgt en Knoglehule i Peru og de bekjendte knogle- 
førende Lag ved Tarija i Bolivien og derfra hjembragt Samlinger; 
men skjøndt disse ganske vist have megen Værdi og i. flere Enkelt- 
heder supplere vor Kundskab til flere af de uddøde sydamerikanske 
Dyreformer, føje de dog ikke synderligt til de almindelige Resul- 
tater, Lunds Undersøgelser allerede havde givet. 
