216 
løse Knoglestumper sintret fast til Hulens Væg, Den 
eneste Forklaring. af dette Forhold er aabenbart den, at 
Hulen engang har været fyldt med Jord ialfald til den 
Høide, i hvilken den nysnævnte Breccie sidder fast; der- 
påa er Jorden bleven skyllet bort til det Niveau, som 
Sialagmitskorpen nu indtager, men .derefter er der atter 
indtraadt en Kolighedsperiode, som har tilladt denne 
Skorpe at danne sig; nye Bortskyllinger ere endelig paany 
begyndte, de have borttaget den løse under Stalagmit- 
laget liggende Jord, men selve dette har havt Kraft til 
at modstaae og er blevet tilbage, ligesom Breccien i den 
øvre Afdeling, som Vidne om "hvad. der er foregaaet. 
Naar man skuer tilbage paa de store Resultater af 
en gjennem meget lang Tid fortsat Virksomhed i Naturen, 
fristes man let til at antage dem fremkaldte ved større Kræfter 
end de endnu dagligdags virkende; der er imidlertid neppe 
noget Forhold ved Hulerne, som skulde begunstige Forestil- 
lingen om store voldsomt og pludseligt indgribende Natur- 
revolutioner, endsige gjøre dem nødvendige; men at selv de 
daglig virkende Kræfter. forslaae til endog i kort Tid at frem- 
kalde betydelige Forandringer i Hulernes Forhold, derpaa 
har jeg selv havt et Exempel. Da jeg i 1847 for første 
Gang besøgte den ved den lille Landsby Sumidouro liggende 
Hule, var den ligeved Hulen liggende Sø, der næres af 
en Bæk og udtømmer endeel af Vandet gjennem Hulen, 
af et anseeligt Omfang, og en mægtig Vandmasse styrtede 
sig brusende gjennem flere Revner og Aabninger ned i Hulen 
og gjorde en stor Deel af denne aldeles utilgjængelig. 11851 
besøgte jeg atter denne Egn, Søen var da ganske for- 
svunden, dens Bund bevoxet med en riig Vegetation; den 
lille Bæk slyngede sig som et ubetydeligt næsten udtørret 
Vandløb gjennem den forrige Søbund, den udvidede sig 
