232 
samme Række og blev afleiret i det samme Bækken. De 
nederste Lag i hele Rækken ere sjelden synlige, men 
synes overalt at bestaae af Sandsten eller af løse, tydelig 
lagdelte Sandmasser, i hvilke det grovere Materiale altid 
ligger dybest, det finere øverst, Paa disse Lag træffer 
man overalt et udstrakt Nedlag af fint skifret Ler, der 
har forskjellig Tykkelse, men hyppig kløver i Plader saa 
tynde som Papir. . Pletvis frembyde "disse Lermasser 
undertiden en overordenlig Afvexling af glimrende Farver, 
røde, gule, graa, blaa, sorte og hvide, og af disse Ler- 
sorter. vide Indianerne med stor Kløgt at tilberede for- 
skjellige Farver til dermed at pryde deres Lertøi eller de 
forskjelligt formede Kar, som de danne af Kalabastræets 
Frugter. Undertiden antage disse Lerlag et ejendommeligt 
Udseende, som kan vildlede lagttageren med. Hensyn til 
deres sande Natur. Naar de nemlig i længere Tid have 
været udsatte for Luften og Solens glødende Hede, komme 
de i den Grad til at ligne Lerskiferne fra de ældste geo- 
logiske Perioder og kløves i Plader ligesaa regelmæssig 
som disse, at jeg, første Gang jeg saae dem i denne 
Tilstand, antog dem for Urskifre. Og dog fandt jeg ved 
Bredden af Solimøens, hvor de netop havde dette æld- 
gamle Udseende, en betydelig Mængde Blade i dem, som 
tydelig nok viste deres sene Tilblivelse. Thi disse Blade 
pege ikke engang hen. påa saa fjern en Tid som den 
tertiære, men ligne saa fuldkommen Blade af Nutidens 
Planter, at jeg ikke nærer nogen Tvivl om, at kyndige 
Videnskabsmænd ville henføre dem til nulevende Planter. 
Tilstedeværelsen af et saa udstrakt Lerlag, der breder 'sig 
over et Fladerum af 600 Miles Længde og 150 Miles 
Brede, er vanskelig at forklare under almindelige Om- 
stændigheder. Den Omstændighed, at det er saa fuld- 
