245 
deres Oprindelse til Virkninger, som man aldrig før 
har tiltroet at kunne frembringe slige Ujevnheder paa 
Jordens Overflade. Vi kunne derfor med god Grund kalde 
dem Nedbrydningsbjerge. 
Paa dette Trin af vor Undersøgelse maa vi gjøre 
Regnskab for to mærkelige Fremtoninger. Den første er 
Amazondalens Opfyldning med grovt Sand og fine skifrede 
Lersorter og umiddelbart ovenpaa disse med Sandsten, 
som hævede sig til en Høide af over 800 Fod, uden at 
Dalen havde nogen Klippemur, som beskyttede den n:od 
Havet i Øst; og den anden er disse Nedlags Flytning og 
Nedbrydning indtil deres nuværende Høide ved en Bort- 
skylning, som har været voldsommere end nogen, Geologien 
ellers taler om, og som de mest fremtrædende Bakke- og 
Bjergstrøg paa den nordlige Side af Floden skylde deres 
Tilblivelse. Før vi imidlertid prøve paa en Besvarelse af 
disse Spørgsmaal, ville vi kaste et Blik påa det tredie og 
øverste Nedlag. 
Nedlaget, som væsenlig er det samme som Jøkellaget 
ved Rio, er bleven omhyggelig beskrevet i Begyndelsen 
af denne Artikel, men har i Nord et noget afvigende Ud- 
seende. Ligesom ved Rio er det et ieret Nedlag med 
mere eller mindre Sand og af rødlig Farve, der dog vexler 
fra den dybeste Okkerfarve til et svagt brunligt Anstrøg. 
Det er ikke aldeles uden Lagdeling, men denne er sjelden, 
og nåar den forekommer, ere Lagene svage og utydelige. 
Materialet er ogsåa mere fint malet, skjøndt Kvarts fore- 
kommer som Rullesten spredt i Massen og der undertiden 
ogsaa ligger et tyndt Lag Rullesten mellem denne og den 
underliggende Sandsten. Paa enkelte Steder er Lermassen 
virkelig afbrudt af saadanne Rullestenslag, hvorved den 
faaer et utvivlsomt lagdelt Præg. Der kan ikke være 
