255 
ningen af Guayanas eller Brasiliens Høiland. Den almin- 
delig stedfindende Mangel påa Lagdeling hos disse Ler- 
masser synes at antyde, at det forholdsvis lave Vand, 
hvori de afsattes, var meget roligt. Det er ogsaa rimeligt 
nok, at det maatte komme mere til Ro, efter at det var 
sunket langt under den Stand, som det indtog, medens 
Sandstenen dannedes, og de voldsomme Strømninger, som 
gave Anledning til Nedbrydelsen af denne, havde ophørt 
at virke. Men der kom igjen en Tid, da Vandet paany 
traadte over sine Grændser, maaske som Følge af nye 
Indbrud fra Havets Side og dermed følgende større Øde- 
læggelse af den beskyttende Kystvold.. Men da det saa 
igjen var løbet af og havde revet en betydelig Del af det 
nydannede Nedlag med sig og udskaaret det lige til dets 
Bund eller endogsaa helt ned i den underliggende Sand- 
sten, sank det omtrent til sin nuværende Høide og ind- 
skrænkedes til sit nuværende Leie. Det kan man see 
deraf, at ikke blot Amazonflodens eget Leie, men ogsaa 
alle dens Bifloder og hele det Net af forbindende Kanaler, 
som flyder fra den ene til den anden af dem, ere ud- 
skaarne i det okkerfarvede Ler og trænge ned til en 
større eller mindre Dybde i den underliggende Sandsten. 
At Havet frembringer meget betydelige Forandringer 
paa den brasilianske Kyst — Forandringer, som ere store 
nok til at forklare den Jøkelvolds Forsvinden, som jeg 
antager har lukket Amazondalen i Istiden — er nu ingen- 
lunde en ren og bar Gisning. Thi en slig Virkning finder 
endnu Sted i høj Grad og forandrer hurtigt Kystens Om- 
rids. Da jeg første Gang kom til Pårå, blev jeg over- 
rasket ved den Kjendsgjerning, at: Amazonfloden, - den 
mægtigste af alle Floder, ikke har noget Delta. Alle de 
andre Floder, som vi kalde store, skjøndt nogle af dem 
