278 
Regntiden kalder først ret Naturen til Liv. Alt lige 
siden Juli har man vel kunnet finde Foraarsblomster, især 
paa de afbrændte Marker, men først ved Regnen begynde 
de. dog ret at mylre frem og nåa en Højde og Friskhed, 
som de uden denne ikke kunne faa. Ogsaa det dyriske 
Liv tager nu pludseligt til i Kraft og Fylde; Smaafuglenes 
muntre Sange oplive nu enhver lille Lund og Campo, og 
en storartet Koncert begynder hver Aften i Regntiden; 
fra alle Sprækker og Kroge lyde Cicadernes, Faarekyllingernes 
og Græshoppernes Piben og Larmen, og enhver Sump og 
Bæk er befolket med mangfoldige Frøer og Løvfrøer, der 
hver paa sin forskjellige Maade glade synge Skaberens 
Pris; men ogsaa om Dagen summer og brummer det 
overalt i Engene og Skovrandene af Insekternes Hær- 
skarer. De lysende Insekter, som især ville tiltrække 
sig dens Opmærksomhed, der ikke specielt beskjæf- 
tiger sig med Studiet af Insektverdenen, vise sig strax 
efter de første Regnskyl, men hvis det ikke ret var 
Alvor med Regntiden, og der atter indtræder en Tørtids- 
periode, forsvinde de igjen. Det er dem, der mest bi- 
drage til at forskjønne de tropiske Aftener, hvad enten 
Himlen påa disse efter et forbitrukket Uvejr er dækket af 
mørke Skyer og endnu af og til oplyses af fjerne Lyn, 
eller den er klar og viser den sydlige Stjernehimmel i al 
dens Pragt; da kappes de med Centaurens og Sydkorsets 
Stjerner i Glands, og idet de gjennemile Luften, troer 
man, især naar de ere højt oppe, undertiden at se et 
Stjerneskud. Dette gjælder nærmest Smelderne (Elater 
eller Pyrophorus luminosus Ill. og andre Arter), hos 
hvilke Lyset udgaaer fra 2 store runde gulige Pletter paa 
den bagerste Siderand af Brystskjoldet. Lyset, der er 
grønligt, kommer kun stødvis tilsyne, og bliver især stærkt, 
