279 
naar man berører Dyret eller tirrer det; det er da saa 
stærkt, at der meget godt kan læses ved det i næsten to 
Fods Afstand. Mere stadigt er Lyset hos de ogsaa meget al- 
mindelige St. Hansorme Årter (Lampyris occidentalis o. fl.), 
hos hvilke det udgaaer fra Partier paa Bugringene, der om 
Dagen ligeledes vise sig gulige. Man kan vel i Tørtiden 
undertiden se disse Dyr, men den rette Tid for dem er 
dog Regntiden, hvor de sees som funklende ildgnister 
rundtomkring i Luften eller ved Hækkerne og i Græsset. 
Ifølge en Angivelse af Dr. Lund skal de lysende Insekters 
Mængde være aftaget betydeligt, samtidigt med at Skovene 
ere blevne mere ødelagte om Lagoa Santa. 
Regntiden har imidlertid ikke uafbrudt den ovenfor 
skildrede Charakter af daglige kortvarige Uvejr og Skybrud, 
der afløses af Solskin. Undertiden kunne flere Dage gaa 
hen efter hverandre med en fuldkommen klar, blaa Him- 
mel, og man kan vel med Bestemthed sige, at er den 
brasilianske Himmel just ikke »evig blaa«, som begej- 
strede Rejsende undertiden kalde den, såa er den dog 
blaa den allerstørste Del af Aaret. Paa den anden Side 
kan der ogsaa komme Tider, hvor det regner uafbrudt i 
mange Døgn, og man har da de saakaldte »invernados«. 
De ægte Invernader begynde med et Uvejr tidligt paa Mor- 
genstunden; men istedetfor at det ellers bagefter klarer op, 
holder Himlen sig nu ofte gjennem mange Dage dækket af et 
tykt Skytæppe, der uafbrudt udgyder Vandstrømme, indtil 
endelig et Uvejr atter jager Skyerne påa Flugt. Disse 
Regnperioder ere skrækkelige; man maa holde sig inde- 
sluttet i sin Bolig, thi enhver Færdsel udenfor afbrydes, 
ikke blot saalænge de vare, men ogsaa længere Tid efter 
deres Ophør, ved den Tilstand, hvori alle Veje ere komne, 
og ialfald ere større Udflugter forhindrede. Ligesaa tør 
