287 
fandt en skrækkelig Hungersnød Sted i Provindsen Bahia; 
i 2 Aar faldt der ingen Regn; Muldyr og Hornkvæg døde 
af Mangel påa Græs og Vand, Levnetsmidlernes Pris steg 
til det Fabelagtlige, rige Facendeiros maatte sælge deres 
Slaver for Spotpris for at faa Føde og næsten bårbenede 
vandre ud til Kysten, og Kystdamperne medbragte hver 
Gang store Mængder af Negere, der udførtes til de syd- 
ligere Provindser. Hele Landsbyer døde ud, og have 
ikke senere rejst sig. 
Paa sin Rejse gjennem Sert&o'en i Bahia”) maatte 
ogsaa Martius selv erfare Vandmangelens Rædsler. Han 
fortæller derom i sin Rejse: Om Aftenen, den Ade Mai, 
naaede vi dette forjættede Sted (Coité, hvor man havde 
sagt, at han vilde finde Vand); men hvor stor var vor 
Skræk, da vi havde betragtet det. En Kløft i Granit- 
klippen var ved en 12' dyb Grube gjort tilgængelig, og 
deri stod en Person for at opsamle det dråabevis faldende 
Vand i en Cuia. Mere end 30 Mennesker vare samlede 
om dette Ørkenens Kildevæld, for efter Orden at stige 
ned til det, og Mændene stode med Vaaben i Hænderne 
beredte til med Magt at gjøre deres Ret gjældende; »her 
er der kun Vand for os og ikke for omløbende Englæn- 
dere« fik han til Svar, da han bad om Vand, og først 
mange Mil derfra, hvor der var faldet et Tordenskyl, op- 
naaede han at faa det, efter først at have mistet 2 Mul- 
dyr og lidt utroligt. — Provindsen Cearå har flere Gange 
været hjemsøgt af frygtelig Tørke; saaledes fra 1792—96. 
»Honning var i lang Tid det eneste Næringsmiddel og blev 
”) Vandet er her ej blot sparsomt, men ogsaa ofte saltagtigt, og 
" frembringer Koldfeber. Bromelia- og Ananasbuskene, saavel som 
de anlagte Cisterner, blive da de eneste Vandbeholdere med no- 
genlunde drikkeligt Vand. 
