De brasilianske Knoglehuler og de i dem fore- 
kommende Dyrelevninger. 
Fire Foredrag i den naturhistoriske Forenings Søndagsmøder. 
Af Professor J. Reinhardt. 
HE 
Ho Gang forsøgte jeg at skildre Hulerne, idag ville 
vi betragte de Dyrelevninger, de gjemme, 
Oprindeligt indeholdt sikkert de allerfleste Huler slige 
Levninger i større eller mindre Mængde ; men vi have allerede 
hørt, at den omkringboende Befolkning har udgravet og bort- 
ført. det salpeterholdige Jordlag af mange af Hulerne, og 
med Jorden ere ogsaa de i den begravede Knogler gaaede 
tabt; kun nogle faa knuste og sønderslagne Stumper ligge 
endnu strøede omkring og vidne om de videnskabelige Skatte, 
der tidligere fandtes. Uberegnelige Masser af Knogler ere 
allerede påa denne Maade tilintetgjorte, og da stedse 
flere og flere Huler udgraves, vil den Tid komme, da 
de sidste Levninger af disse Egnes mærkværdige, æld- 
gamle Dyreverden ville være forsvundne. Endnu er Øde- 
læggelsen imidlertid ikke naåaet saavidt; selv i forresten ud- 
gravede Huler er der undertiden mindre Gange og Åfkroge 
tilbage, i hvilke de gamle Jordlag ikke ere blevne for- 
styrrede; og der gives desuden endnu stedse en Deel 
