301 
Tidsafsnit i Jordens Historie, som havde fundet en pludselig 
Afslutning ved en mægtig Naturrevolution, i hvilken den da- 
levende Dyreverden gik tilgrunde, tør man ikke antage. 
Denne Hypothese, som oprindelig opstilledes for at forklare 
de store Opsamlinger af Knogler i de europæiske Huler, har 
ogsaa for disses Vedkommende viist sig uholdbar i sin store 
Almindelighed, og der er neppe tilstrækkelige Grunde til 
at ville overføre den påa de brasilianske. Selv om man 
kun tager Hensyn til saadanne Knogler i disse Huler, som 
"efter alle Kjendemærker maååe ansees for de allerældste, 
saa kan der neppe være Tvivl om, at ogsaa de ere ind- 
bragte lidt efter lidt gjennem lange Aarrækker under rolige 
Forhold; det er fremdeles klart, at skjøndt der jo tilvisse 
hår fundet store Forandringer Sted i Afleiringen af Huler- 
nes Jordlag, skjøndt disse og med dem ogsaa de fossile 
Knogler paa sine Steder kunne være blevne omflyttede efter 
en stor Maalestok, ere slige Forandringer dog ikke frem- 
kaldte ved større og voldsommere Phænomener end dem, 
vi endnu daglig kunne være Vidner til; de ere frem- 
deles ikke indtrufne samtidigt paa een Gang i alle Huler, 
hvad der dog maatte have været Tilfældet, hvis de vare 
bevirkede ved en pludselig og almindelig Katastrophe; 
tværtimod, de ere sikkerlig gaaede for sig med Afbrydelser 
og Mellemrum gjennem uoverskueligt lange Tidsrum, og 
have været af aldeles lokal Charakteer, betingede af de sær- 
lige Forhold, som de enkelte Huler frembøde. Denne 
Opfatning, som de Forhold, hvorunder Dyrelevningerne 
forekomme i Hulerne, synes at paabyde, ville vi senere 
endvidere ogsaa finde bekræftede ved de Resultater, som 
fremgaae af en reen zoologisk Betragtning af Levnin- 
gerne selv. 
