302 
Men naar der saaledes ikke kan tænkes paa at finde 
Forklaringen i storartede Jordrevolutioner, ere vi indskræn- 
kede til at søge den i lignende Aarsager, som dem, der 
endnu den Bag i Dag bidrage til Ophobningen af Dyre- 
levninger i Hulerne, og det bliver derfor nødvendigt- at 
undersøge, hvilke disse ere. Man vil da finde, at en 
Deel af de mere eller mindre friske Knogler i Hulerne 
hidrøre fra Dyr, som høre hjemme i dem; saadanne ere 
først og fremmest Flagermusene, af hvilke mange Årter 
hyppigt vælge Hulerne til Opholdssted og kun forlade dem 
om Natten for at søge Føde. Ofte tjener den samme 
Hule til Bolig for flere forskjellige Arter, og Individernes 
Antal er ofte saa overordentligt stort, at Loftet i Hulens 
mørke Gange paa sine Steder er ganske tæt besat med Flager- 
muus, og Gulvet nedenunder bedækket med et heelt Lag 
af deres Excrementer. Naar de forstyrres i deres Ko af 
de Besøgendes Fakler, give de sig til at sværme omkring 
i saadan Mænge, at Faklerne staae Fare for at slukkes 
ved den Bevægelse, hvori Luften sættes, og at man 
ved paa maå og faa at slaae omkring sig med en lang 
Kjæp uophørlig slaaer flere eller færre til Jorden, og påa 
denne Maade i kort Tid kan samle langt flere, end man 
behøver. Paa Gulvet i slige »Flagermuse-Huler« (såaledes 
kalde Brasilianerne dem) seer man Dyrenes døde Kroppe 
liggende i alle Grader af Opløsning, ja! man finder endog 
døde Flagermuus endnu hængende i deres sædvanlige 
Stilling med Hovedet nedad, klamrede fast med Bagkløerne 
til Loftets og Væggenes Ujævnheder. Foruden Flager- 
musene beboer ogsaa en lille Gnaver, henhørende til de 
saakaldte Pigrotters Familie, Echimys antricola, jævnlig 
om end ikke udelukkende Hulerne, og de fleste af dem 
indeholde Levninger af dette Dyr. Flere ægte Hulebe- 
